Дата документу 15.09.2022 Справа № 335/681/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 335/681/22 Головуючий у І інстанції: Апаллонова Ю.В
Провадження № 22-ц/807/1551/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2022 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування в рамках матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що 07 липня 2021 року вона звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою-повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодуванняз метою отримання страхового відшкодування для відновлювального ремонтуналежного їй транспортного засобу «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого у результаті ДТП, що відбулось 02 липня 2021 року з вини ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого транспортного засобу «VOLVO FL612», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Для огляду надала пошкоджений транспортний засіб «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 .

27 липня 2021 року позивач також звернулась до спеціаліста - автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_4 з метою проведення огляду автомобіля на предмет фіксації пошкоджень внаслідок ДТП. Внаслідок огляду було складено відповідний протокол, який засвідчено підписами учасників, однак, відповідач на огляд не з`явився.

18 жовтня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант»перерахувало суму страхового відшкодування на рахунок позивача у загальному розмірі 70 837,10 грн.

24 жовтня 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, надавши звіт № 62/21 експерта, спеціаліста-автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_4 від 21 жовтня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого матеріальний збиток, нанесений власнику автомобіля «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу, в результаті пошкодження його при ДТП, складає 107 774,34 грн в тому числі 20% ПДВ на запасні частини 11 363,23 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , складає 173 280 грн.

Однак, відповідач своє рішення не переглянув.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на її користь матеріальну шкоду, недоплачену в рамках страхового відшкодування в розмірі 21 574 грн, 2500 грн за послуги спеціаліста автотоварознавця (експерта), судові витрати на оплату судового збору в сумі 908 грн та послуги адвоката в сумі 8000 грн, а також витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в рамках страхового відшкодування в розмірі 21 574 грн, 2500 грн за послуги спеціаліста автотоварознавця (експерта) та судовий збір у сумі 908 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вина водія ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» в нанесені матеріальної шкоди ОСОБА_1 доведена, вартість відновлювального ремонту відповідно до звіту №62/21 від 21 жовтня 2021 року, наданого позивачем, більша за розмір сплаченого відповідачем страхового відшкодування, а отже, і позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди в рамках страхового відшкодування у розмірі 21 574 грн та судових витрат є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ТДВ СК «Альфа-Гарант» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2022 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є твердження товариства проте, що воно у повному обсязі виконало своє зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адже, на думку скаржника, позивач не довела протилежного належними та допустимими доказами.

В обґрунтування апеляційної скарги ТДВ СК «Альфа-Гарант» також зазначає, що після отримання від ОСОБА_1 повідомлення про настання ДТП, представник товариства провів огляд транспортного засобу «Subaru», державний номер НОМЕР_1 , за результатом якого складено протокол, підписаний ОСОБА_1 . На підставі цього протоколу аварійний комісар ОСОБА_5 склав аварійний сертифікат № 47-D/91/2 від 13 серпня 2021 року, відповідно до якого вартість збитку, завданого власнику транспортного засобу «Subaru» НОМЕР_1 , станом на дату ДТП, становить 87404,53 грн з урахуванням ПДВ. та 72837.11 грн без врахування ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу авто (2013 року випуску) становить 49.9%. Оскільки позивач у своїй заяві від 07 липня 2021 року просила сплатити страхове відшкодування на її особистий рахунок, та не надавала доказів понесених нею витрат зі сплати ПДВ до державного бюджету у зв`язку з ремонтом належного їй транспортного засобу, на підставі п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» зменшило розмір страхового відшкодування на розмір податку на додану вартість.

18 жовтня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило на банківський рахунок ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 70 837,10 грн, виходячи з розрахунку: 72837,10 (без ПДВ) - 2000,00 (франшиза) = 70 837,10 грн. Скаржник вважає, що сплатив страхове відшкодування в повному обсязі, зазначає, що позивач не навела жодних обґрунтувань, які б свідчили про порушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо порядку або строків виплати страхового відшкодування. На думку скаржника, наданий ОСОБА_1 звіт № 62/12 від 21 жовтня 2021 року, прийнятий судом першої інстанції як доказ, не спростовує висновків, викладених в аварійному сертифікаті № 47-В/91/2 від 13 серпня 2021 року щодо розміру завданої шкоди.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, що в силу ч. 3 цієї статті не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Вищезазначеним вимогам оскаржуване рішення відповідає.

Так, суд першої інстанції встановив такі обставини, що підтверджені матеріалами справи та не заперечуються учасниками справи.

02 липня 2021 року о 15:00 год. у м. Запоріжжі в Орджонікідзевському районі на перехресті вул. Перемоги та вул. Лермонтова, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «VOLVO FL612», номерний знак НОМЕР_2 , на регульованому перехресті не надав перевагу в русі автомобілю «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_6 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення, чим спричинив пошкодження транспортні засобу. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/7628/21, провадження № 3/335/1825/2021 про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди (а.с.10-16).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як водія забезпеченого транспортного засобу «VOLVO FL612», номерний знак НОМЕР_2 була застрахована відповідно до Полісу №7449381 та умов ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у ТДВ СК «Альфа-Гарант».

З метою отримання страхового відшкодування, 07 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант»із заявою-повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування (в порядку ст. 35 Закону) з урахуванням послуг евакуатора, в якій для перерахунку страхової виплати вказала власні банківські реквізити. Крім того, для огляду надано пошкоджений транспортний засіб «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 (а.с. 39).

27 липня 2021 року позивач також звернулась до спеціаліста автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_4 з метою проведення огляду автомобіля на предмет фіксації пошкоджень внаслідок ДТП, на огляд було запрошено відповідача та винуватця ДТП.

За результатами огляду було складено відповідний протокол, який засвідчено підписами учасників, однак, відповідач на огляд не з`явився (а.с. 26, 27).

13 серпня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» склало аварійний сертифікат 47-D/91/2 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого в наслідок пошкодження транспортного засобу «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин, та становить 87 404,53 грн. з урахуванням ПДВ, 72 837,11 грн - без урахування ПДВ (а.с. 44).

17 жовтня 2021 року представник відповідача повідомив позивача, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , сума якого складає 72 837,10 грн. без урахування ПДВ.

18 жовтня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» склало Страховий Акт № ЦВ/21/3646, яким визначено розмір страхового відшкодування в сумі 70837,10 грн.

18 жовтня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало страхове відшкодування на рахунок позивача на загальну суму 70 837,10 грн.

21 жовтня 2021 року експерт, спеціаліст-автотоварознавець, аварійний комісар, оцінювач ОСОБА_4 , який оглядав транспортний засіб 27 липня 2021 року, до складення аварійного сертифікату, склав звіт № 62/21 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого матеріальний збиток, нанесений власнику автомобіля «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу, в результаті пошкодження його при ДТП, складає 107 774,34 грн, в тому числі 20% ПДВ на запасні частини 11 363,23 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , складає 173 280 грн.

Не погоджуючись із розміром збитку, визначеного відповідачем, 24 жовтня 2021 року позивач звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, надавши вищезазначений звіт № 62/21, на що відповідач надав їй копію аварійного сертифікату № 47-D/91/2 від 13 серпня 2021 року, за яким ТДВ СК «Альфа-Гарант» прийняв рішення здійснити виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 на загальну суму 70 837,11 грн, вирахувавши із суми 72 837,11 грн 2000 грн суму франшизи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання майнової шкоди передбачені в статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

На підставі пункту 1.7 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно із ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 цього Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 12.1. ст. 12 цього Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 28 вищезазначеного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням транспортного засобу.

Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 цього Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 вищезазначеного Закону, страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 вищезазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно з положеннями ст. 25 ЗУ «Про страхування» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи містять два документи на підтвердження розміру збитку з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , а саме:

- аварійний сертифікат № 47-D/91/2 від 13 серпня 2021 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин становить 87404,53 грн з урахуванням ПДВ, та 72837,11 грн - без урахування ПДВ,

- звіт експерта, спеціаліста-автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_4 № 62/21 від 21 жовтня 2021 року, згідно з яким матеріальний збиток, нанесений власнику автомобіля «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу, в результаті пошкодження його при ДТП, складає 107774,34 грн, в тому числі 20% ПДВ на запасні частини 11 363,23 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 , складає 173280 грн.

Під час ухвалення оскаржуваного рішення суд першої інстанції взяв до уваги звіт спеціаліста-товарознавця № 62/21 від 21 жовтня 2021 року, складений з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Методики визначення обсягу ремонтних впливів при встановленні розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу, ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності» та містить детальний опис виявлених пошкоджень та вартості відновлювальних робіт, сформований за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення AUDATEX, поданий позивачем як доказ на обґрунтування своїх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач не довела наявність обставин, необхідних для самостійного визначення комісара, а отже, наданий ОСОБА_1 звіт № 62/12 від 21 жовтня 2021 року, не є належним доказом та не спростовує висновків, викладених в аварійному сертифікаті № 47-В/91/2 від 13 серпня 2021 року щодо розміру завданої шкоди, спростовуються матеріалами справи, оскільки 07 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант»із заявою-повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування, і тільки 27 липня 2021 року позивач звернулась до спеціаліста-автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_4 з метою проведення огляду автомобіля на предмет фіксації пошкоджень внаслідок ДТП, при цьому на огляд було запрошено відповідача, однак він не з`явився. Оскільки позивач звернулась до комісара 27 липня 2021 року, ще до складення аварійного сертифікату 47-D/91/2 від 13 серпня 2021 року, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що звіт № 62/12 від 21 жовтня 2021 року, складений спеціалістом-автотоварознавцем, аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_4 на підставі протоколу огляду, проведеного 27 липня 2021 року, є належним доказом завданого позивачу збитку та може бути покладений в основу розрахунку недоплаченого страхового відшкодування відповідачем.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять ні доказів узгодження розміру страхового відшкодування з позивачем, ні відомостей про те, що страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, чи будь-яких письмових запитів або вимог від ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо надання додаткових документів, відомостей, інформації щодо обставин настання цього страхового випадку, а також письмових повідомлень про продовження строку розгляду та прийняття рішення відносно поданої заяви не виплату страхового відшкодування.

Натомість незгоду із розміром збитку, визначеного відповідачем, позивач висловила 24 жовтня 2021 року, звернувшись до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, надавши йому вищезазначений звіт № 62/21.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки відповідач затвердив Страховий акт 18 жовтня 2021 року, вартість збитку згідно зі звітом № 62/21 розрахована станом на 08 жовтня 2021 року, з огляду на те, що відповідач не дотримав процедури узгодження розміру страхового відшкодування, незважаючи на те, що відповідач був обізнаний про проведення позивачем оцінки збитку, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що вказаний звіт відображає реальний розмір збитку на момент затвердження Страхового акту та виплати страхового відшкодування.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт виплати відповідачем страхового відшкодування в сумі 70837,10 грн, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача залишку суми страхового відшкодування у розмірі 21 574 грн та судових витрат.

Доводи скаржника про безпідставне включення в розмір матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню саме страховою компанією, податку на додану вартість, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до звіту № 62/21 та розрахунку позивача сума ПДВ на запчастини 11363,23 грн. (вартість деталей, які підлягають заміні з урахуванням фізичного зносу - 68179,37 грн.) вирахувана позивачем із розміру матеріального збитку та не врахована при визначені розміру збитку.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 судом задоволено, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, надав належну оцінку зібраним у ній доказам, постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»- залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2022 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: