Справа № 444/687/22
Провадження № 2/444/502/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей Жовківської міської ради Львівської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

15.04.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народився син ОСОБА_3 , фізіологічно та юридично він є сину батьком, а відповідач - матір`ю. Зауважив, що він з відповідачем ніколи у шлюбі не перебував, а також спільною сім`єю не проживав. Причиною його звернення до суду стало те, що відповідач, будучи матір`ю дитини, повністю самоусунулася від виконання батьківських (материнських) обов`язків. Вказав, що з дня народження дитини до теперішнього дня проживає окремо від дитини, з дитиною не спілкується взагалі, зовсім не цікавиться життям її потребами, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не зважає на її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, не здійснює медичний догляд і лікування, не надає дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, тощо. Зауважив, що з народження дитини усіма матеріальними, побутовими, освітніми, духовними питаннями щодо виховання дитини займається виключно він та виключно за власні кошти. Просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських (материнських) прав щодо її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не подав відзиву на позов.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_1 .

З копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 17.03.2022 року вбачаться, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дає свою вільну і безумовну згоду, щоб його опікуном та самостійно виховував дитину, був його батько, ОСОБА_1 .

З копії листа № 09-18/16 від 04.04.2022 року Служби у справах дітей Жовківської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 має на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати ОСОБА_2 перебуває за кордоном в РП у м. Краків. Вихованням дитини ОСОБА_3 не займалась від його народження, батько дитину виховував самостійно.

З висновку Жовківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 12.05.2022 року вбачається, що мати ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_1 , залишила сина ОСОБА_3 без догляду у 2013 році та виїхала в Республіку Польщу, де проживає по даний час. Із слів батька, вона жодного разу не цікавилась життям сина, не провідувала його, не надавала ніякої матеріальної допомоги на його утримання. З документів, наданих ОСОБА_1 , вбачається, що вихованням малолітнього сина займається лише батько, в якого малолітній ОСОБА_3 перебуває на утриманні та проживає з ним. Він приділяє належну увагу стану здоров`я, навчанню та вихованню малолітнього сина. Із заяви ОСОБА_2 ), завіреною Польською нотаріальною конторою відомо, що вона не заперечує про позбавлення її батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дає свою згоду на те, щоб ним продовжував опікуватися та самостійно виховував батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3. З цієї заяви вбачається, що мати свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. На підставі вищенаведеного, виконком Жовківської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 12.05.2022 року № 30 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » вбачається, що виконавчий комітет вирішив вважати доцільним позбавити батьківських прав відповідачку щодо її малолітнього сина ОСОБА_3 та надати висновки в суд про доцільність такого позбавлення батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З висновку Жовківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 12.05.2022 року та копії листа № 09-18/16 від 04.04.2022 року Служби у справах дітей Жовківської міської ради вбачається, що відповідачка залишила сина без догляду у 2013 році та виїхала в Республіку Польщу, де проживає по даний час, вихованням малолітнього сина займається лише батько, в якого малолітній ОСОБА_3 перебуває на утриманні та проживає з ним, він приділяє належну увагу стану здоров`я, навчанню та вихованню малолітнього сина. Відповідачка не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дає свою згоду на те, щоб ним продовжував опікуватися та самостійно виховував батько ОСОБА_1 , позовні вимоги визнала повністю. Жовківська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3 .

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідачка не цікавиться фізичним і духовним розвитком сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не приймає участі у його вихованні, тобто фактично матір самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, всі питання щодо його виховання та утримання вирішуються його батьком, відповідач не проявила наміру в майбутньому приймати участь у житті дитини, займатись її розвитком, утримувати її.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги інтереси дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 її батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_3 , таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини та реалізації її законних прав.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Керуючись ст. 19, 150, 152, 164, 165, 180, 191 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських (материнських) прав щодо її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.