ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1182/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/330/19 Категорія: на ухвалу Шимчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В.,
за участю секретаряЧуйко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Білобловського Сергія Володимировича на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 11 липня 2022 року про заміну позивача у справі за позовом першого заступника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «Корвет», Фермерське господарство «Клевань», Жашківська міська рада, про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі,

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року перший заступник керівника Уманської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, звернувся до суду з вказаною позовною заявою до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет», фермерське господарство «Клевань».

У позові заявлено вимоги:

-визнати незаконними та скасувати накази головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 без зміни цільового призначення;

-визнати недійсними договори оренди, укладені між головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , за якими останньому передано в оренду земельні ділянки з кадастровим номером :02:001:0034 площею 3,2765 га, з кадастровим номером :02:001:0256 площею 11,1509 га та з кадастровим номером :02:001:0255 площею 36,8040 га;

-стягнути судовий збір з відповідачів.

21 грудня 2021 року судом першої інстанції зареєстрована заява Уманської окружної прокуратури про заміну сторони у порядку правонаступництва, а саме, позивача у вказаній справі з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на Жашківську міську раду Черкаської області на підставі ст. 55 ЦПК України.

Клопотання мотивовано тим, що 27.05.2021 набрав чинності Закон України від 28.04.2021 № 1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Цим Законом розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, на підставі якого змінено розпорядника земель державної власностіщо передаються у комунальну власність територіальних громад, з 27.05.2021.

На підставі цього прокуратура, зазначаючи, що у разі задоволення позову спірна земельна ділянка перейде в комунальну власність Жашківської міської ради, просила замінити в порядку ст. 55 ЦПК України позивача у справі з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на Жашківську міську раду Черкаської області.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 11.07.2022 клопотання задоволено.

Залучено до участі у справі за позовом першого заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет», фермерське господарство «Клевань», Жашківська міська рада Черкаської області, в якості позивача, шляхом заміни Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на Жашківську міську раду Черкаської області.

Роз`яснено Жашківській міській раді Черкаської області, що усі дії, вчинені в даному цивільному процесі до його вступу, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що у разі прийняття позитивного рішення по суті спору спірна земельна ділянка буде повернута у комунальну власність Жашківської міської ради.

01 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Білобловський С.В., вважаючи ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскаржив її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції жодним чином не мотивував своє рішення про заміну позивача, обмежившись тим, що в разі прийняття позитивного рішення по суті спору спірна земельна ділянка буде повернута у комунальну власність Жашківської міської ради.

Натомість прокуратура не заявляла в позові вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, чи визнання недійсними правочинів, що мають силу правовстановлюючого документу, в результаті задоволення яких відбулось би повернення майна власнику.

Станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали Жашківська міська рада вже була власником спірних земельних ділянок, дата реєстрації в державному реєстрі прав 16.12.2021. Тому незалежно від ухваленого рішення по суті воно не вплине на обсяг прав Жашківської міської ради.

Всупереч висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 30.06.2020 (справа №261/5957/17), суд першої інстанції не зазначив обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

При зверненні з позовом прокурор обґрунтував наявність підстав для представництва органу Держгеокадастру. Натомість клопотання прокурора не містить визначених законом підстав для його звернення від імені Жашківської міської ради. Тобто прокуратура не обґрунтувала підстави для звернення до суду в інтересах Жашківської міської ради.

Позов заявлено в інтересах держави, тоді як Жашківська міська рада є органом місцевого самоврядування.

Клопотання вирішувалось за відсутності представників Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та Жашківської міської ради. В матеріалах справи відсутня їх згода на вступ та вихід із справи.

Посилаючись на такі порушення судом першої інстанції норм процесуального закону, апелянт просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення з позовом прокуратура зазначила встановлення факту порушення вимог законодавства у виді невиконання ОСОБА_1 вимог закону щодо реєстрації фермерського господарства після надання йому земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства.

Прокуратура оспорює правомірність процедури виділення ОСОБА_1 в користування на праві оренди земельних ділянок в адмінмежах Кривчунської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

У позові просить:

- визнати незаконними та скасувати накази головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 без зміни цільового призначення;

- визнати недійсними договори оренди, укладені між головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 , за якими останньому передано в оренду земельні ділянки з кадастровим номером :02:001:0034 площею 3,2765 га, з кадастровим номером :02:001:0256 площею 11,1509 га та з кадастровим номером :02:001:0255 площею 36,8040 га;

- стягнути судовий збір з відповідачів.

При цьому, прокурором надано обґрунтування підстав для звернення з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

У грудні 2021 року прокуратура направила клопотання про заміну сторони у справі, а саме: з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на Жашківську міську раду Черкаської області на підставі ст. 55 ЦПК України.

Клопотання мотивовано тим, що 27.05.2021 набрав чинності Закон України від 28.04.2021 № 1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким внесено зміни в ЗК України, зокрема цим Законом розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, на підставі якого змінено розпорядника земель державної власності що передаються у комунальну власність територіальних громад, з 27.05.2021.

Суд першої інстанції задовольнив клопотання, пославшись на те, що у разі прийняття позитивного рішення по суті спору спірна земельна ділянка буде повернута у комунальну власність Жашківської міської ради.

Колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021 року, що набрав чинності 27 травня 2021 року, внесено зміни до значної кількості законодавчих актів України, зокрема ЗК України. Законом змінено положення ЗК України щодо повноважень уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками, розширено права органів місцевого самоврядування, позбавлено частини повноважень районних, обласних державних адміністрацій.

Зокрема розділ Х «Перехідні положення» ЗК України доповнено пунктом 24, згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Відповідно, внесено зміни до ч. 1 ст. 122 ЗК України та встановлено, що сільські, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області дійсно втратило право на розпорядження земельними ділянками державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, з 27.05.2021.

Однак, Законом України № 1423-ІХ не встановлено, що територіальні громади є правонаступниками органів виконавчої влади, в тому числі управлінь Держгеокадастру, в частині розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів. Вказаним законом не встановлено обсяг прав та повноважень, які переходять від управлінь Держгеокадастру до територіальних громад.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах, про що правильно наголошує апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 зазначила, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи сторони у справі» мають різний зміст.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (ч.1 ст.104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи (ч.2 ст.107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (ст.1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом ( ч.1 ст.104, ст.ст.106-109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути тільки універсальним (ч.1 ст.104 УК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (п.п.1 і 4 ч.2 вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч.3 цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього кодексу ( ч.2 ст.509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правнаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу ( ч.3 ст.656 ЦК України), дарування (ч.2 ст.718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юрилдичної особи (ч.1 ст.104 ЦК України) чи спадкування (ст.1216 ЦК України). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (ст.ст.608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу визначений законом строк

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, можна дійти висновку, що у справі Жашківська міська рада не може вважатися правонаступником Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Жоден закон України або підзаконний нормативно-правовий акт не містить положення про те, що сільські, селищні, міські ради, територіальні громади є правонаступниками державних органів, в частині розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів. Доказів, які підтверджують відносини правонаступництва між Жашківською міською радою та Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру матеріали справи також не містять.

Прокурором не надано обґрунтувань та не доведено, яким чином визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 , а також визнання недійсними договорів оренди, укладених між ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1 впливає на обсяг прав Жашківської міської ради.

В цьому контексті апеляційний суд враховує, що у позові не заявлено майнових вимог (про витребування майна з чужого незаконного користування, про усунення перешкод, відшкодування шкоди тощо), тому за наслідком розгляду цієї справи позивач не набуватиме певного блага у вартісному вимірі.

Прокурором також не зазначається, що в оспорюваних договорах відбулась заміна сторони з ГУ Держгеокадастру у Черкаській області на Жашківську міську раду. Також не наведено норми закону або підзаконно-нормативних актів, на підставі яких можна зробити висновок про те, що у подібних договорах повноваження управління Держгеокадастру перейшли до територіальної громади, в комунальну власність якої передано земельні ділянки за Законом України № 1423-ІХ.

Саме по собі посилання без належного обґрунтування суду першої інстанції про те, що у разі прийняття позитивного рішення по суті спору спірна земельна ділянка буде повернута у комунальну власність Жашківської міської ради, не відповідає заявленим позовним вимогам, так як позивач не заявляв вимогу про повернення земельної ділянки попередньому власнику.

Прийняття Верховною Радою України 28 квітня 2021 року Закону України № 1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав законної сили 27 травня 2021 року, відповідно до якого змінюється статус земельної ділянки, не дає підстави суду для проведення заміни позивача у цій справі.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що Жашківська міська рада має бути позивачем у даній справі є необґрунтованим та таким, що не відповідає положенням чинного законодавства.

Крім того, судом не враховано, що Жашківська міська рада вже є учасником справи, а саме: третьою особою (без самостійних вимог).

За результатом апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено порушення норм процесуального права, а саме ст. 55 ЦПК України, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання прокуратури про заміну сторони у даній справі.

Керуючись статтями 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Білобловського Сергія Володимировича задовольнити.

Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 11 липня 2022 року скасувати.

Клопотання Уманської окружної прокуратури про заміну сторони у порядку правонаступництва позивача з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на Жашківську міську раду Черкаської області залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття таможе бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2022 року.

Судді