ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
28 вересня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на житлове приміщення, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дьячук Н.В. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на житлове приміщення, посилаючись на те, що 10 лютого 1988 року виконавчим комітетом Триліської сільської ради винесено рішення № 1 «Про видачу ордерів на жиле приміщення», згідно якого позивачеві було надано ордер №14 на вселення до квартири АДРЕСА_1 спиртового заводу, на підставі даного ордеру позивач вселився до квартири, де і проживає на даний час. 18 серпня 2020 року трудовим колективом ДІЇ «Триліський спиртовий завод» прийняте рішення про звернення до виконкому Триліської сільської ради з клопотанням про надання ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .
Керуючись наданим правом на приватизацію житла позивач звернувся з заявою до Кожанської селищної ради (представницького органу Кожанської об`єднаної територіальної громади до складу якої увійшла Триліська сільська рада) про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , але отримав письмову відмову у реалізації свого права на приватизацію, оскільки у Кожанській селищній раді не створено орган приватизації. Крім того, орган приватизації був відсутній, також, в Триліській сільській раді, до якої він звертався в 2020 році. Враховуючи те, що Свідоцтво про приватизацію житла позивачеві не видано у зв`язку з тим, що у Кожанській селищній раді не створено орган приватизації, то підстави для оскарження дій органу місцевого самоврядування відсутні.
У зв`язку з чим, позивач не може реалізувати своє право на житло через місцеві органи, що стало підставою звернення до суду.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2022 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
В підготовче засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача адвокат Дьячук Н.В. подала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач - Кожанська селищна рада електронною поштою направили на адресу клопотання про розгляд справи у відсутності представника селищної ради та визнали позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно статті 41 Конституції України - право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
За змістом ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Судом встановлено, що згідно архівного витягу з Архівного відділу Фастівської райдержадміністрації №06-03/78 від 06.07.2020 встановлено, що в документах архівного фонду №20 «Триліська сільська рада, с. Триліси Фастівського району Київської області» в протоколі №2 засідання виконавчого комітету від 10 лютого 1988 року зазначено наступні відомості про надання житлової площі та видачу ордера на заселення в житловий будинок щодо ОСОБА_1 . Вирішили: Затвердити рішення адміністрації і профкому Триліського спиртзаводу від 29.12.1987 року про надання житлової площі працівникам спиртзаводу. Видати ордер на заселення в житловий будинок АДРЕСА_2 спиртзаводу ОСОБА_1 , кількість кімнат 2 (а.с.14).
Отримавши ордер позивач з сім`єю вселився в квартиру АДРЕСА_1 , де і проживає на даний час (а.с.10).
Згідно Довідки №013/1/9 від 01.02.2022 виданої ДП «Триліським спиртовим заводом», встановлено, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі «ДП «Триліський спиртовий завод» (а.с.12).
Керуючись наданим правом на приватизацію житла ОСОБА_1 звернувся з заявою до Кожанської селищної ради (представницького органу Кожанської об`єднаної територіальної громади до складу якої увійшла Триліська сільська рада) про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , але отримав письмову відмову у реалізації свого права на приватизацію, оскільки у Кожанській селищній раді не створено орган приватизації (а.с.11).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державою умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Конституції України право людини на житло є загальновизнаним, невідчужуваним, непорушним і рівним для всіх без будь-яких обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до ст. 41 Конституції України - право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482-XXII).
Відповідно до статті 1 Закону № 2482-ХХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Відповідно до офіційного тлумачення положення п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р. № 2482-ХІІ Рішенням Конституційного Суду № 15 р-п/2010 від 10.06.2010 р. кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.
Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Як встановлено статтею 2 Закону № 2482-ХХІІ до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Відповідно до ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.
Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).
Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону № 2482-ХХІІ органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
Відповідно до п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.
Згідно до змісту ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання зави громадянина.
Перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Як вбачається із матеріалів справи згідно довідки ДП «Триліський спиртовий завод» від 01.02.2022 року квартира АДРЕСА_1 перебуває на балансі підприємства.
18 серпня 2020 року трудовим колективом ДП «Триліський спиртовий завод» прийняте рішення (Протокол № 10/к/1) про звернення до виконкому Триліської сільської ради з клопотанням про надання ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 перебуває на балансі ДП «Триліський спиртовий завод», територіально розташована в с. Триліси, тобто на території Кожанської об`єднаної територіальної громади та до комунальної власності Фастівського району не передавалась ОСОБА_1 не звертався до Фастівської РДА по питанню приватизації. Окрім того, відповідно до даних офіційного сайту Фастівської РДА такий структурний підрозділ, як орган приватизації у Фастівській районній державній адміністрації не створено.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» саме до компетенції виконавчих комітетів сільських рад належать такі повноваження як: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій; облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартира АДРЕСА_1 не відноситься до об`єктів, які не підлягають приватизації.
Обов`язковою умовою для проведення приватизації житла є постійне проживання в ньому. Позивач зареєстрований та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 , доказом слугує довідка №16-03/185 від 01.06.2022 видана Кожанською селищною радою Фастівського району та копія паспорта громадянина України (а.с.8-10).
Згідно правового висновку Верховного Суду України щодо співвідношення факту реєстрації і проживання у житлі, викладений у постанові від 30 січня 2013 року у справі №6-125цс12, який полягає у тому, що відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст.8 «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.
Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований та ґрунтується на чинному законодавстві, тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 4,12,13,76-82,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.15,16 ЦК України, ст. 9 ЖК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», суд
Позов ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на житлове приміщення - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку приватизації.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Ковалевська