Справа № 587/2226/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Суми
6 травня 2022 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Мошко Є.В., представника - адвоката Солошенко Л.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу, відмову у видачі судового наказу,
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Сумського районного суду Сумської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 29 жовтня 2021 року (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини.
В подальшому 18 листопада 2021 року Сумського районного суду Сумської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 29 жовтня 2021 року (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини.
Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок.
Копію судового наказу одночасно з копією заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслано рекомендованим листом із повідомленням про його вручення боржнику.
Повідомлено учасників справи про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий наказ видано стягувачу.
Роз`яснено, що наказ може бути пред`явлений до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі та до виконання в частині стягнення судового збору - протягом трьох місяців.
У січні 2022 року адвокат Солошенко Л.Є., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , звернулася до Сумського районного суду Сумської області з заявою про перегляд та скасування судового наказу про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 09 грудня 2021 року на його номер телефону в програмі «Дія» надійшло повідомлення про те, що 08.12.2021 року державним виконавцем Зарічного відділу ДВС винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з якої він дізнався, що 19.11.2021 року Сумським районним судом Сумської області видано судовий наказ №587/2226/21 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 29 жовтня 2021 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією постанови. Заявник зазначав, що частиною 8 ст. 170 ЦПК України встановлено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п.4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Заявник зазначав, що на момент видання судового наказу судом не було враховано те, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей, одна донька з яких - від першого шлюбу, а друга - рідна донька його дружини, з якою він на даний час проживає. Крім того, ним щомісячно сплачуються аліменти у добровільному порядку на утримання сина (за його заявою) у розмірі 1/6 частини від заробітку, у зв`язку з чим, постановлення судового наказу призвело до подвійного нарахування аліментів.
Крім того, на думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Солошенко Л.Є., судом, під час винесення судового наказу не було враховано і той факт, що заявник залишається зареєстрованим за місцем проживання своїх батьків пенсіонерів та зобов`язаний сплачувати всі нарахування за комунальні послуги та допомагати непрацездатним батькам сплачувати такі послуги, оскільки пенсії їм не вистачає на прожиття. В тому числі, судом не було враховано і того факту, що ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я, а саме має діагноз: Гіпертонічна хвороба І-ІІІ ст., ризик 3 (високий) та має витрачати великі кошти на лікування, що підтверджується копією виписного епікризу №2044.
Окрім цього, ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій, утримує і дитину своєї теперішньої дружини, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Заявник вважав, що ці обставини є нововиявленими, не були відомі суду на час прийняття рішення про видачу судового наказу, а тому просив постановити рішення про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу, відмову у видачі судового наказу.
У письмовому запереченні на вимоги заявника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 послалась на те, що в розумінні положень статей 423,424,426 ЦПК України обставини, визначені заявником як нововиявлені, в дійсності такими не є. Крім того, ОСОБА_1 , будучи учасником бойових дій, має значну кількість пільг в різних сферах життя, зокрема, безкоштовне одержання ліків, безкоштовне забезпечення санаторно-курортним лікуванням, щорічне медичне обстеження і диспансеризація з залученням необхідних спеціалістів, знижки плати за користування житлом, за користування комунальними послугами, безкоштовний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту тощо Користуючись зазначеними пільгами ОСОБА_1 , який відповідно за закону має надавати кошти на утримання дитини, має значно менше фінансове навантаження, ніж у стягувачки ОСОБА_2 , на користь якої і був виданий судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 - адвоката Солошенко Л.Є., дослідивши матеріали справи за заявою про видачу судового наказу, з`ясувавши правові позиції сторін виконавчого провадження, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу, відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Тобто перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Згідно ч. 1ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Як встановлено ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).
Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.
Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 3, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
У пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
У справі «Желтяков проти України», заява №4994/04 від 09.09.2011 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява 352854/99 від 24.07.2003).
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду ( ч. 3 ст. 429 ЦПК України).
Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначив, що підставою для його перегляду є те, що на момент постановлення судового наказу існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді вказаної заяви, зокрема, на момент видання судового наказу судом не було враховано те, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей - одна донька від першого шлюбу, а друга - рідна донька його дружини, з якою він на даний час проживає, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. До того ж, ним щомісячно сплачуються аліменти у добровільному порядку на утримання сина (за його заявою) у розмірі 1/6 частини від заробітку, у зв`язку з чим постановлення судового наказу призвело до подвійного нарахування аліментів. Крім того, судом під час винесення судового наказу не було враховано і той факт, що заявник залишається зареєстрованим за місцем проживання своїх батьків пенсіонерів та зобов`язаний сплачувати всі нарахування за комунальні послуги та допомагати непрацездатним батькам сплачувати такі послуги, оскільки пенсії їм не вистачає на прожиття. В тому числі, судом не було враховано і того факту, що ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я, а саме має діагноз: Гіпертонічна хвороба І-ІІІ ст., ризик 3 (високий) та має витрачати великі кошти на лікування, що підтверджується копією виписного епікризу №2044. Заявник вважав, що ці обставини є нововиявленими, не були відомі суду на час прийняття рішення про видачу судового наказу, а тому просив постановити рішення про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу, відмову у видачі судового наказу.
Суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу, не є нововиявленими і були відомі сторонам.
Положення ч. 5 ст. 183 СК України гарантують право того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Інші обставини не є перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, в даному випадку ОСОБА_1 . Не є перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу) і наявність на утриманні у ОСОБА_1 інших дітей.
Що ж стосується посилань ОСОБА_1 на те, що він сплачує аліменти на утримання дитини в добровільному порядку (за його заявою) у розмірі 1/6 частини від заробітку, у зв`язку з чим постановления судового наказу призвело до подвійного нарахування аліментів, то слід зазначити, що батьки зобов`язані утримувати дитину незалежно від надання їй добровільно матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).
Сам факт надання заявником добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не є нововиявленою обставиною для перегляду судового наказу, а також вказана обставина не є перешкодою для видачі судового наказу, в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки максимальний розмір добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини законодавством не обмежений.
Щодо необхідності допомагати непрацездатним батькам сплачувати нарахування за комунальні послуги, слід зазначити, що ці обставини також не є нововиявленими в розумінні положень ст. 423 ЦПК України, оскільки батьки ОСОБА_1 є пенсіонерами, отримують пенсію і мають самостійно сплачувати кошти за комунальні послуги, якими вони самі ж і користуються.
Та обставина, що заявник має незадовільний стан здоров`я (Гіпертонічна хвороба І-ІІІ ст., ризик 3 (високий) та має витрачати значні кошти на лікування, також не може бути підставою ані для перегляду судового наказу про стягнення аліментів, ані для скасування судового наказу, ані для відмови у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.
Інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, заявником не наведено.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 та ч. 7 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Враховуючи наведені заявником підстави для задоволення заяви та вимоги законодавства, що обґрунтовують можливість її задоволення, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу, наданого на підтвердження обставин, на які посилається заявник, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наведені у заяві підстави, не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, звернувши увагу заявника на те, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Окрім цього, суд зазначає, що у разі зміни дійсних обставин справи, які можуть вплинути на порядок і спосіб стягнення аліментів та встановлення обов`язку по їх сплаті, сторони, в тому чисіл і заявник, не позбавлені права звернутися до суду із позовними вимогами про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відповідно до положень Сімейного кодексу України, або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню згідно ст. 173 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 165, 170, 423-429 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу, відмову у видачі судового наказу за безпідставністю вимог.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст ухвали складено 18 травня 2022 року.

Суддя Степаненко О.А.