Справа № 758/2540/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Сірант Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що 29.10.2010 між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання анкети-заяви, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Свої зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21.01.2018 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 19445 грн. 65 коп., яка складається з наступного: 4198 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7933 грн. 19 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 5912 грн. 29 коп. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 902 грн. 17 коп. штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 19445 грн. 65 коп. за кредитним договором № б/н від 29.10.2010, а також судовий збір.

У запереченнях проти позову, надісланих на адресу суду, відповідач зазначив, що кредитний ліміт у розмірі 10000 грн. було встановлено банком за його заявою 10.11.2015, заявлена позивачем сума заборгованості за кредитним договором становить 19 445 грн. 65 коп., однак згідно наданого до суду розрахунку заборгованості, така заборгованість становить 17211 грн. 67 коп., таким чином, позивачем не надано до суду обґрунтованого розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 29.10.2010 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 11).

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Обгрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідача, позивач посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 21.01.2018, сума заборгованості за тілом кредиту становить 4198 грн. (а.с. 5-10).

Позивачем на обгрунтування позовних вимог подано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-10), довідку, яка містить інформацію про відкриття та видачу позичальнику платіжних картотк № 548584 від 29.10.2010, № 398986 від 17.07.2012, № 594808 від 24.05.2013, № 02335 від 23.10.2015, №640519 від 02.11.2015, № 275539 від 04.05.2016 (а.с. 178), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитних карток (а.с. 177), анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 11), довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» (а.с. 12), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 13-27), а також виписку про рух коштів на вказаних платіжних картках (а.с. 41-58, 79-95).

Оскільки факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4198 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 7933 грн. 19 коп.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, позивач, визначивши суму у розмірі 7933 грн. 19 коп., не зазначив процентну ставку, погоджену сторонами.

З розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка позивачем визначена в розмірі 36 % починаючи з 29.10.2010 по 31.12.2012, у розмірі 30 % починаючи з 01.01.2013 по 29.08.2014, у розмірі 34,80 % починаючи з 01.09.2014 по 31.03.2015, у розмірі 43,20 % починаючи з 01.04.2015 по 31.05.2015, 3,6 % починаючи з 01.06.2015по 07.10.2015, 3,5 % починаючи з 23.10.2015 по 27.05.2016 та з 05.07.2016 по 21.01.2018(а.с. 5-10).

Разом з тим, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вбачається, що базова відсоткова ставка становить 3,0 % (а.с. 12).

Ураховуючи те, що позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не вказано відсоткову ставку, яка була погоджена сторонами та застосовувалась до даних правовідносин, не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками, а тому, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 7933 грн. 19 коп. немає.

Банк, просив у тому числі, крім нарахованих відсотків, стягнути 5912 грн. 29 коп. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 902 грн. 17 коп. штрафу (процентна ставка).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 9736,29 грн. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 759,06 грн. штрафу (процентна ставка).

Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1762 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10-12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, суд -

У Х В А Л И В :

Позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 29.10.2010 № б/н за тілом кредиту в розмірі 4198 (чотири тисячі сто дев`яносто вісім) грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ЗАХАРЧУК