Провадження № 2/344/1551/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючогосудді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що відповідач звернувся до АТ КБ ,,ПРИВАТБАНК з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.11.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі що зазначений у довідці. У подальшому відповідач, ознайомившись з умовами кредитного договору, отримала картку. Кредитна картка "Універсальна" № НОМЕР_1 (кредитний ліміт до 20 000 грн.). 16.12.2019 року розмір кредитного ліміту по даній картці збільшився до 42 000 гривень, що зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Відповідач не виконав умови договору сторін, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображається у розрахунках заборгованості за договором від 31.05.2015р., 30.06.2019р. та 15.12.2021р., , які додані до позовної заяви, тому позивач нарахував відповідачці заборгованість станом на 15.12.2021 в сумі 45 478,72 грн., яка складається з: 40 948,35 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40 948,35 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4530,37 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просив суд розглянути справу без його представника, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача подала письмові пояснення. Зазначила, що відповідач вважає позовну заяву безпідставною та такою що не підлягає до задоволення, з наведеними позивачем у позові обставинами та правовими підставами позову не погоджується, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, тому вбачає наявність підстав для відмови у задоволенні заявлених вимог позивача за безпідставністю та недоведеністю.

Відповідач не підписував жодних кредитних договорів з позивачем та не отримував кредитних коштів у розмірі 42000 грн. Вважає, що допустимим доказом в даному випадку є тільки оригінал анкети-заяви на видачу кредиту від 02.11.2010 р., проте позивачем надано тільки копію анкети-заяви про відкриття депозиту. Тобто жодних кредитних відносин з банком не виникло і не було. Відповідач жодного документу на підтвердження укладення договору кредиту не підписував, факт надання кредиту анкетою-заявою та випискою не підтверджується. Зазначив, що факт надання грошових коштів, може бути підтверджений відповідним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, проте позивач не надав жодного доказу здійснення платежу з видачі та отримання кредиту, а тому вимоги позивача необґрунтовані належними та допустимими доказами. Представник відповідача зазначає, що анкета-заява №б/н підписана 02.11.2010 року, а картку відповідачу видано 29.01.2010 року терміном дії -06/13, з посиланням на висновки зроблені в Постанові Верховного суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17. Позивачем не надано оригінал анкети-заяви № б/н від 02.11.2010 року та належним чином завірені копії наступних документів: документи, які підтверджують факт видачі та отримання ОСОБА_1 грошових коштів відповідно до умов анкети-заяви № б/н від 02.11.2010 року; докази ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, доданими позивачем до позовної заяви у викладеній редакції (зокрема екземпляр з наявним підписом відповідача); документи, які підтверджують факт отримання платіжної картки, яка була надана ОСОБА_1 ; докази, які підтверджують факт отримання ОСОБА_1 інформаційного листа паспорту кредиту; документи, які підтверджують факт направлення та отримання ОСОБА_1 вимоги щодо дострокового повернення кредиту; завірену належним чином копію кредитної справи ОСОБА_1 згідно анкети-заяви № б/н від 02.11.2010 року.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача старт карткового рахунку, дата проведення -29.01.2010 року, згідно довідки позивача між Банком та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір №б/н та не визначено якою датою він підписаний, та визначено, що відповідачем отримано кредитну картку № НОМЕР_1 , дата відкриття 29.01.2010 року, термін дії 06/13. Враховуючи, що предметом заявленого позову є правовідносини, які склалися на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку ОСОБА_1 від 02.11.2010 року, факт видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на виконання умов договору від 02.11.2010 року банком не підтверджений. Крім того, з розділу Анкети-заяви вбачається, що відповідач бажав отримати дебетову (депозит) картку, не надано доказів на підтвердження отримання кредиту у будь-якій іншій формі, не доведено існування кредитних зобов`язань відповідача за Договором № б/н від 02.11.2010 року, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, наявні всі підстави для відмови у задоволенні вимог позивача за безпідставністю та недоведеністю.

Відповідач зазначає ,що наданий банком розрахунок заборгованості містить нарахування процентів починаючи з 02.04.2013 по 15.12.2021 , тобто за період коли інформація,яка міститься у Тарифах або вже втратила свою чинність або відсутні у Тарифах.

Відповідач вважає недоведеним видачу кредиту. Згідно зі ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач заперечує обставину отримання кредитних коштів.

Виписка по рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості, яка відповідає вищенаведеним вимогам законодавства та яка повинна досліджуватись в сукупності з іншими доказами. Але банком надано виписку не по особовому рахунку відповідача, а сформований банком у вигляді виписки, яка не містить обов`язкові реквізити в пункті 61 Положення, а саме відсутній номер особового рахунку відповідача, дати здійснення поточних операцій, код банку кореспондента , номер документа, призначення платежу і не може братись до уваги судом, оскільки не містить інформацію по операціях по особовому рахунку ОСОБА_1 , і в матеріалах позову відсутні данні щодо відкриття рахунку відповідачу і якого саме рахунку.

Умови та правила, надані позивачем суду, в пп..2.1.1.2.3. п.2.1.1.2.умов обслуговування містять, що для надання послуг Банк видає Клієнту карту, вид карти визначений в Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві підписанням яких Банк і Клієнт заключають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору вважається дата отримання карти, що визначається в Заяві. Відповідач не підписував Пам`ятку Клієнта/Довідку про умови кредитування чи заяву в якій були би визначені умови кредитування, вид кредитної карти. В матеріалах позову відсутні належні та допустимі докази якими би позивач довів існування між сторонами кредитних правовідносин, видачу карти позичальнику, встановлення кредитного ліміту про який вказує позивач, процентну ставку за користування кредитом, запит на отримання кредитного ліміту Банку та інші умови кредитування. З врахуванням викладеного, лише наявність підписів сторін на оригіналі договору підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Недоведеність існування оригіналу договору. Достовірно встановити зміст договору можна тільки з оригіналу Договору. Копії Анкети-Заяви, що надана позивачем відповідач не визнає.

Також зазначаємо, що невід`ємною частиною кредитного договору згідно з пунктами 2.1.1.2., 2.1.1.12.13 витягу з Умов та Правил є Пам`ятка клієнта, яка видається позичальнику, визначає, зокрема умови кредитування, вид кредитної картки. Така Пам`ятка у матеріалах позову відсутня, відповідачу невідома та відповідно і не підписувалась, що підтверджує відсутність між сторонами відносин з кредитування.

Відповідач зауважує, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах позову не визнаються ним та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02.11.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі кредитного ліміту та сплати процентів за користування кредитними коштами, а також продовження строку позовної давності, також відсутні підстави вважати, що при підписанні анкети-заяви відповідачем АТ КБ «Приват Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які заявляє у позові банк.

Відповідачем зазначено , що підвищення процентної ставки Банком є нікчемним правочином, така підвищена процентна ставка не може бути застосована, а надмірно нараховані суми не підлягають стягненню, або мають бути примусово зараховані у тіло кредиту. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Також відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з вказаним позовом. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу.

Відповідач просив суд не брати до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 15.12.2021, оскільки обставини справи за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже з врахуванням наведеного розрахунок вимог банку не може бути прийнятий судом в якості належних та допустимих доказів по справі. Таким чином, за наявними документами встановити та перевірити заявлений розмір та порядок його обрахунку позивачем неможливо.

Виходячи з цього відповідач дійшов висновку, що докази, які мають підтверджувати обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, не надані,що позивачем не доведені заявлені позовні вимоги, відповідність розрахунку боргу умовам кредитного договору, наявність доказів розміру боргу, наявність узгоджених умов кредитування та існування кредитного договору між сторонами а відповідно виникнення кредитних правовідносин. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 45478,72 грн. (з яких: 40948,35 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4530,37 грн. заборгованість за простроченими відсотками).

Також в позовній заяві вказано, що позов пред`явлено з підстав укладення договору позики. Укладення договору позики відповідачем спростовано, а позивачем не доведено. Позивач не позбавлений можливості пред`явити до відповідача позов з інших правових підстав. Однак даний позов пред`явлено виключно з підстав укладення сторонами договору позики.

Позивач особито надав суду таблицю, в якій вказав на видачу позивачем відповідачу різноманітних банківських карт із самостійними умовами. Отже безпосередньо позивачем спростовано позов в частині обставин існування між сторонами виключно договору позики.

Так само за змістом анкети-заяви відповідачки наданої позивачем суду, ОСОБА_1 оформлено дебетову, а не кредитну картку, за якою і пред`явлено позов.

Оскільки за змістом ЦПК України правові підстави звернення до суду виражаються виключно позивачем і тільки за змістом його письмової позовоної заяви, тому до обов"язків чи компетенції суду не належать ні визначення підстав позову, ні їх зміна. До компетенції суду не належить вирішення спорів сторін, які не зазначено в якості правових підстав позову в письмовій заяві.

Роз`яснити позивачу, що йому належить право звернення до суду за іншими підставами позову до відповідача, які ним не вказані в позовній заяві за цим спором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Згідно п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, посилаючись на укладення кредитного договору від 02.11.2010 року.

Разом з тим, позивач не надав суду доказів досягнення з відповідачкою згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та процентів за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копію анкети-заяви відповідачки про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, довідки про видачу кредитних карток та зміну умов кредитування, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, виписку з рахунку, відкритого на ім`я відповідачки та розрахунок заборгованості.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами істотних умов договору кредиту.

Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку не містять підпису відповідачки. Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» містять декілька пунктів по різним видам кредитних карт.

Анкета-заява відповідачки від 02.11.2010р. про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг містить лише її анкетні дані, проте відсутні дані щодо бажаного кредитного ліміту, та вказано що видається на ім`я ОСОБА_1 дебетова особиста картка. Вказана анкета-заява не містить даних про умови кредитування щодо розміру процентної ставки, а також строків повернення кредиту, та строків сплати процентів за користування кредитом. Дебетова особиста картка видається у разі укладання договору банківського вкладу.

Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Предметом спору згідно позовної заяви являється стягнення заборгованості за надання банківських послуг згідно укладеного кредитного договору .

Анкета-заява №б/н підписана 02.11.2010 року, а картку відповідачу видано 29.01.2010 року з терміном дії до "06/13", згідно наявної в матеріалах справи довідки наданої АТ КБ "Приват банк", дата сформованої довідки не зазначена.

Наявна в матеріалах позову Банківська виписка за Договором б/н за період 29.01.2010 - 17.12.2021 не містить даних платежу, яким було переведено кредитні кошти у встановленому Банком в позові розмірі і сумі з призначенням платежу Видача коштів за кредитним договором б/н від 02.11.2010 позичальнику ОСОБА_1 та відповідно до встановлених кредитним договором умов кредитування.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В п. 1 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.(частина п`ята цієї статті).

Згідно ч.2 ст. 229 ЦПК України докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч.3 ст12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.