Справа № 481/747/21
Провадж.№ 2/481/55/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2022 р.

Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача 1- Поворознюк І.В.

представника відповідача 2 - Філіпського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг заяву представника позивача , адвоката Ляшенко М.Д., про винесення окремої ухвали по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, Миколаївської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за період перебування під слідством та повернення вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, прокуратури Миколаївської області та Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути на його користь з Державної казначейської служби України моральну шкоду за період перебування під слідством від 23 грудня 2020 року до дня подання позову 19 червня 2021 року 5 місяців 27 днів виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати в розмірі 6000 гривень за кожен місяць перебування під слідством на момент його звернення про відшкодування шкоди в загальній сумі 35400 гривень та повернення вилученої деревини об`ємом приблизно 6,4 куб.м.

Разом з позовними вимогами представник позивача, адвокат Ляшенко М.Д., просив винести окрему ухвалу відносно слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області Варламова В.В., за погодженим з відповідачем 2 прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури Левицької О.В. за вчинене ними кримінальне правопорушення за ознаками ст. 372 КК України за незаконний арешт належного йому на праві власності майна у вчиненні тяжкого злочину, а також поєднане зі штучним створенням доказів.

Обгрунтував заяву тим, що представник відповідача 1 слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області Варламов В.В. за погодженням з відповідачем 2 прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури Левицькою О.В. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі марки «ЗІЛ 431610», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в його особистому користуванні. 21 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва клопотання задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку в зазначеному вище автомобілі. 23 грудня 2020 року в період з 13.58 год. до 15.38 год. слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області Варламов В.В. здійснив обшук належного йому на праві власності автомобіля марки «ЗІЛ 431610», реєстраційний номер НОМЕР_1 та вилучив його разом із деревиною об`ємом приблизно 6,4 куб.м. та товарно-транспортною накладною від 07 листопада 2020 року, за якою він виписав для себе деревину під прізвищем перевізника ОСОБА_3 11 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва клопотання представника відповідача 1 слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області Варламова В.В., погодженого з відповідачем 2 прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури Левицькою О.В. про арешт майна в ході проведеного 23 грудня 2020 року обшуку автомобіля марки «ЗІЛ 431610», реєстраційний номер НОМЕР_1 , задоволено частково, накладено арешт на майно: ТТН у кількості 3 штук; 8 аркушів з чорновими записами; блокнот з чорновими записами; автомобіль марки «ЗІЛ 431610», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому ОСОБА_1 , з деревиною об`ємом приблизно 6,4 куб.м. 17 травня 2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2021 року на автомобіль марки «ЗІЛ 431610», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасування слідчим суддею арешту його майна вказує, на думку позивача та його представника, на незаконність накладення такого арешту, а звідси діянням, поєднаним з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, поєднаним з штучним створенням доказів обвинувачення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Ляшенко М.Д., вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представники відповідача 1 Поворознюк І.В. та відповідача 2 ОСОБА_4 у судовому засіданні, проти задоволення заяви заперечували, пославшись на її необґрунтуваність та безпідставність.

Представник відповідача 3 Хмельницький В. в судове засідання не з`явився, подавши відзив на позов, у якому також заперечував проти задоволення вимог, та просив проводити судові засідання у його відсутність.

Суд, розглянувши заявлене відповідачем клопотання, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Також, згідно частини 3 статті 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 262 ЦПК України суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.

Згідно з частиною 5 статті 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 372 КК України притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно частини 2 статті 372 КК України те саме діяння, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, а також поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення або іншою фальсифікацією, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Як видно зі змісту заяви, позивач вказує на необхідність винесення окремої ухвали, вбачаючи в діях слідчого, прокурора ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.372 КК України, не зазначивши частину цієї статті, при цьому приводить кваліфікуючі ознаки ч.2 ст.372 КК України, як то діяння, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, з штучним створенням доказів обвинувачення.

Як на підставу своїх обгрунтувань, позивач та його представник посилаються на ухвалу слідчого судді про скасування арешту майна.

З ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв від 17.05.2021 року Подзігун Г.В., якою скасовано арешт майна, а саме автомобіля марки ЗІЛ 431610, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що підставою для такого скасування було доведення ініціатором клопотання (представником власника майна), що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба. Посилання представника позивача ОСОБА_2 на незаконність накладення арешту на майно за ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаїв Подзігун Г.В. від 11.01.2021 року, ухвала про скасування арешту майна від 17.05.2021 року, не містить.

Також, суду не надано доказів притягнення позивача ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000732, у вигляді оголошення йому підозри , обвинувачення, його незаконного засудження чи підробки доказів.

Звідси, на переконання суду, позивачем та його представником у поданій заяві, не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про постановлення окремої ухвали слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-262, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача, адвоката Ляшенко М.Д., про винесення окремої ухвали по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, Миколаївської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за період перебування під слідством та повернення вилученого майна, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Заперечення на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути викладені в апеляційній скарзі, поданій на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений 17.06.2022 року.

Суддя С.І. Вжещ