Справа № 446/41/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Котормус Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

представника позивача Райхель Романа Петровича;

представника відповідача Бунча Ганна Василівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву Фермерського господарства «Озеро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроінвест», Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Озеро» звернулося до суду з позовом (з врахуванням змін та уточнень до позовної заяви) до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроінвест», Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» про солідарне стягнення заподіяної шкоди у сумі 3 309 995, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті перекидання автомобіля з цистерною, який перевозив пальне 19.11.2017 відбулося витікання пального, яке забруднило належну ФГ «Озеро» водойму та як наслідок завдало збитків на загальну суму 3 309 995, 00 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сідельний тягач «Рено Преміум» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп-цистерна «Indox» д.н.з. НОМЕР_2 належав на праві власності ТзОВ «Дніпроінвест», а їх наймачем було ТзОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс». Керував даним транспортним засобом водій ТзОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» ОСОБА_1 .

З огляду на такі фактичні обставини справи, суд власної ініціативи вирішує питання про те, чи належить до компетенції даного суду вирішення цього спору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 20 ЦПК України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Водночас частиною 1 статті 20 ГПК України зокрема передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Суд відзначає, що позивач будучи юридичною особою звернувся до місцевого загального суду з позовними вимогами до фізичної особи та до трьох юридичних осіб. Причому, свої вимоги сформулював як солідарне стягнення.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Ані законом, ані договором не передбачено солідарного обов`язку водія фізичної особи та власника чи користувача транспортного засобу по відшкодуванню шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Більше того, аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Таким чином, вимоги позивача до фізичної особи підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, а вимоги до юридичних осіб за правила господарського судочинства, а їх об`єднання в одне провадження не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог ФГ «Озеро» до ТзОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», ТзОВ «Дніпроінвест» та ТзДВ Страхова компанія «Кредо» необхідно закрити, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції господарської юрисдикції.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 255 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовною заявою Фермерського господарства «Озеро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроінвест», Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди.

Роз`яснити позивачу, що вирішення даного спору належить до господарської юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16.09.2022.

Суддя Т.І. Котормус