ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/878/22
провадження № 4-с/691/6/22
УХВАЛА

17 жовтня 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Харук Л.Ю.,

розглянувши скаргу адвоката Білінкіної Тетяни Вікторівни, в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

встановив :

Адвокат Білінкіна Т.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду зі скаргою, в якій просить поновити строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фалько Т.С. відносно виконання виконавчого документу № 0009/90200/21 від 27.10.2021 ДМС України Черкаська Митниця про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного штрафу в розмірі 34000,00 грн. та виконавчого збору в розмірі 3400,00 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену 14.02.2022 головним державним виконавцем у даному виконавчому провадженні; визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , винесену 14.02.2022 головним державним виконавцем та повернути останній незаконно списані 19.08.2022 з карткового рахунку Приватбанку грошові кошти в сумі 13304,25 грн.; стягнути з Городищенського відділу ДВС понесені судові витрати в сумі 6992,40 грн.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що 11.02.2022 ДМС в Черкаській області звернулася до Городищенського відділу ДВС із заявою про примусове виконання рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу в сумі 34000, 00грн. на підставі постанови в справі про порушення митних правил № 0009/90200/21 від 27.10.2021, яка набрала законної сили 07.11.2021. Строк пред`явлення до виконання виконавчого документу до 07.02.2022.

14.02.2022 головним державним виконавцем Городищенського відділу ДВС Фалько Т.С. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження № 68630155 за постановою № 0009/902000/21, виданою 27.10.2021 ДМС України Черкаською Митницею про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Також, 14.02.2022 головним державним виконавцем Фалько Т.С. було винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти боржника.

Також, 14.02.2022 головним державним виконавцем Фалько Т.С. було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 168,00 грн.

19.08.2022. з карткового рахунку ОСОБА_1 було списано 13304,25 грн. відповідно до платіжної вимоги органу ДВС - Городищенського відділу ДВС на суму 37568,00 грн.

Жодних документів щодо наявного відносно неї виконавчого провадження скаржник не отримувала. Щодо відкриття 14.02.2022 виконавчого провадження про примусове стягнення адміністративного штрафу вона дізналася 23.08.2022, коли у Приватбанку отримала квитанцію про списання грошових коштів з її рахунку. Даний рахунок був відкритий для отримання соціальних виплат - соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, оскільки скаржник має 4 дітей та отримує допомогу від держави.

23.08.2022 ОСОБА_1 звернулась до банку, однак жодних документів не отримала, але їй надали відповідь, що арешт наклала виконавча служба.

У Городищенському ДВС їй повідомили, що відкрито виконавче провадження за постановою митної служби та здійснюються виконавчі дії. Державний виконавець, який здійснює виконавче провадження по справі - ОСОБА_2 , надала їй копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Щодо списання з неї соціальної допомоги, відповіли, що вони, як відділ ДВС, нічого не списували, це дії митної служби.

Не розуміючи що відбувається, вона звернулася до адвоката.

06.09.2022 під час ознайомлення з виконавчим провадженням, вона дізналася, що державний виконавець Фалько Т.С. порушила вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, несвоєчасно повідомила її про наявність виконавчого провадження, тим самим, порушила її право на захист.

Постанова про відкриття провадження, винесена 14.02.2022, тобто через тиждень після спливу строку на пред`явлення до виконання. Того ж дня винесена постанова про арешт грошових коштів боржника, тобто теж після спливу строку на пред`явлення до виконання.

19.08.2022 з карткового рахунку ОСОБА_1 , що обслуговується у Приватбанку, на який 14.02.2022 було накладено арешт, на підставі платіжної вимоги № 68630155 від 19.08.2022, було неправомірно списані грошові кошти в сумі 13304,25 грн., про, що їй стало відомо 23.08.2022.

Дані кошти були соціальною допомогою на дітей, а не її особисті, про що державній виконавчій службі не було відомо.

Також, представник скаржника подала до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою, у якій просить визнати причини пропуску до суду поважними та поновити строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 68630155 від 14.02.2022, та постанови про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , винесену 14.02.2022, посилаючись на те, що про порушення свого права ОСОБА_1 дізналася 23.08.2022, коли прийшла до банку зняти з карткового рахунку свої кошти, однак не змогла це зробити, у зв`язку з арештом рахунку та відсутністю коштів. 06.09.2022 вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та у цей же день отримала довідку з Управління соціального забезпечення про виплату соціальної допомоги. 12.09.2022 вона отримала довідку з Приватбанку. Тому вважає строк на подачу скарги пропущеним із поважних причин і просить його поновити.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 подану скаргу просила задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

Головний державний виконавець Фалько Т.В. заперечувала щодо задоволення поданої скарги, пояснивши, що 06.09.2022 ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 звернулися до ДВС із заявою про ознайомлення із виконавчим провадженням. Попередньо, 13.04.2022 ОСОБА_1 уже з`являлася до ДВС з повідомленням, що у неї заблоковано банківські рахунки, на які вона отримувала кошти за сплату аліментів від ОСОБА_4 . Начальник відділу ДВС надала ОСОБА_1 роз`яснення про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2022 щодо стягнення з неї боргу відповідно до постанови Черкаської митниці. Боржник повідомила, що не отримувала копію постави про відкриття виконавчого провадження, після чого їй таку постанову було надано. Під час винесення постанови про арешт коштів боржника, ДВС не володіло інформацією про призначення спірного рахунку і чи є він соціальний. Постанова була винесена 14.02.2022 і направлена до банку. Банк постанову отримав і виконав. При цьому ДВС не отримувала від банку інформації про наявність у боржника соціального рахунку чи відмови в накладенні арешту на такий рахунок, а тому у ДВС не було підстав для зняття арешту з рахунку боржника. Також державний виконавець вважає, що провадження відкрито відповідно до вимог законодавства, Черкаська митниця вклалася у встановлені строки, надіславши 04.11.2022 до ДВС постанову начальника Черкаської митниці від 27.10.2021, яку ДВС отримала 11.02.2022. Відповідно до вимог законодавства, вхідна кореспонденція має бути зареєстрована органом ДВС протягом п`яти робочих днів, що і було зроблено. На даний час постанова Черкаської митниці не скасована, проводяться виконавчі дії. ДВС запросило вимогу про надання інформації щодо наявних грошових коштів на рахунку боржника. Банк надав інформацію про наявність на рахунку ОСОБА_1 грошових коштів у межах суми погашення заборгованості. Платіжна вимога про стягнення з ОСОБА_1 складає 37568,00 грн., з яких 34000,00 грн. це основний борг, 3400,00 грн. виконавчий збір та 168,00 грн. витрати виконавчого провадження.

Представник Черкаської митниці Жук М.В. у судове засідання не з`явився, подавши до суду письмові пояснення, де просив у задоволені поданої скарги відмовити, вказавши, що 10.04.2017 ОСОБА_1 у митний режим транзиту було поміщено транспортний засіб «RENAULT LAGUNA», ввезений нею на митну територію України через пункт пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС.

29.06.2021 до Київської митниці Держмитслужби до митного поста «Черкаси-центральний» було подано митну декларацію № UA100710/2021/506761, відповідно до якої встановлено, що транспортний засіб «RENAULT LAGUNA» було передано ОСОБА_1 у користування особі, яка безпосередньо його не поміщувала у митний режим транзиту.

26.07.2021 за даним фактом уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці за наявності приводів та підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 491 Митного кодексу України, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0009/90200/21, за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України.

27.10.2021 постановою начальника Черкаської митниці Меньшикова Д.О., ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн.

27.10.2021 копія зазначеної постанови направлена скаржнику за вказаною нею адресою засобами поштового зв`язку, відправлення №324.

Дана постанова набрала законної сили 07.11.2021.

Постанова являється виконавчим документом та повністю відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження»,

04.02.2022 постанова Черкаської митниці від 27.10.2021 у справі про порушення митних правил № 0009/90200/21 була пред`явлена Черкаською митницею до примусового виконання до Городищенського відділу ДВС.

18.02.2022 з дотриманням вимог чинного законодавства головним державним виконавцем Городищенського відділу ДВС Фалько Т.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68630155.

Доводи скаржника щодо пред`явлення постанови до виконання з порушенням строків вважають безпідставними, а дії державного виконавця вчиненими в межах і в спосіб, визначений ЗУ «Про виконавче провадження».

Заслухавши учасників процесу, врахувавши думку сторін, що не з`явилися, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Щодо строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 448, ст. 449 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

06.09.2022 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Білінкіна Т.В., звернулася до головного державного виконавця Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фалько Т.С. із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Цього ж дня їй було надано матеріали для ознайомлення.

Доказів того, що боржник ОСОБА_1 була раніше повідомлена про відкрите виконавче провадження суду не надано, тому саме з 06.09.2022 слід рахувати початок перебігу строку на звернення до суду зі скаргою.

До суду скаргу було подано 16.09.2022, що підтверджується інформацією зазначеною на поштовому конверті, тобто в межах десятиденного строку з моменту, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

А тому ОСОБА_1 слід поновити строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 68630155 від 14.02.2022.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Фалько Т.С., визнання неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на грошові кошти, повернення списаних коштів та стягнення судових витрат.

Постановою начальника Черкаської митниці Меньшикова Д.О. від 27.10.2021 № 0009/902000/21, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 34000,00 грн. Постанова набрала законної сили 07.11.2021. Строк пред`явлення до виконання виконавчого документу до 07.02.2022.

Вказана постанова направлена митницею за місцем проживання ОСОБА_1 , що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» від 27.10.2021 та списком № 24980 поштових відправлень листів.

04.02.2022 постанова митниці, разом із заявою про примусове виконання рішення, направлена до Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області та отримана останніми 11.02.2022.

Постановою головного державного виконавця Городищенського відділу ДВС Фалько Т.С. від 14.02.2022, відкрито виконавче провадження № 68630155 по виконанню постанови № 0009/902000/21 виданої 27.10.2021 ДМС України Черкаська Митниця про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 34000,00 грн. на користь держави.

Суд вважає помилковими доводи скаржника про те, що митницею було пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦК України, письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. При цьому строк пред`явлення до виконання виконавчого документу - до 07.02.2022, а до відділу ДВС постанову було направлено 04.02.2022, тобто в межах установленого строку.

Також судом установлено, що постановою про арешт коштів боржника головного державного виконавця Городищенського відділу ДВС Фалько Т.С. від 14.02.2022, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Постановою головного державного виконавця Городищенського відділу ДВС Фалько Т.С. від 14.02.2022, із ОСОБА_1 стягнуто загальну суму мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 168,00 грн.

19.08.2022 відділом ДВС винесено платіжну вимогу № 68630155 про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу за постановою № 0009/902000/21 від 27.10.2021 у сумі 37568,00 грн.

Відповідно до квитанції ПриватБанку № 22330РВNК1 від 19.08.2022, з картки платника ОСОБА_1 стягнуто на рахунок Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області, грошові кошти в сумі 13304 грн. 25 коп., згідно виконавчого документу № 0009/902000/21 від 27.10.2021.

Згідно довідки про отримання допомоги від 06.09.2022, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Черкаської РДА відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям № 1768-111 від 01.06.2000, допомоги за період із 01.05.2022 по 01.11.20022 не отрмувала.

За довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 06.09.2022 № 6DPARRB49GUAO9PM, ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приватбанку» картку, на яку отримувала соціальні виплати. Станом на 23.08.2022 карту закрито. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ст. 1, 5 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження». Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

За ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Пунктом 1 частини 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таким чином, під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та у разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), а також постановах Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц(провадження № 61-10611св20) та від 24.02.2021 у справі № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20).

У той же час, як зазначалося вище, відповідно до довідки 06.09.2022 № 6DPARRB49GUAO9PM, відкритий в АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок на ім`я боржника ОСОБА_1 дійсно використовувався для отримання соціальних виплат, однак на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй Постанові від 03.02.2021 у справі №756/1927/16 ц зазначив, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Зі змісту постанови державного виконавця Фалько Т.С. від 14.02.2022 про арешт коштів боржника вбачається, що державний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ «ПриватБанк», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на картковому рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, цей рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Крім того, на час розгляду скарги судом, спірний рахунок взагалі закритий, а тому зняття з нього арешту не буде мати жодних правових наслідків.

Варто зазначити і те, що зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт із коштів з рахунку зі спеціальним чи обмеженим режимом використання. Це узгоджується і з нормами ч. 2 ст. 451 ЦПК України про те, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

При цьому такий спосіб захисту свого порушеного права як скасування рішень державного виконавця чи повернення списаних коштів, у порядку розгляду скарги, чинний ЦПК не передбачає.

За таким обставин, у задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Фалько Т.С., визнання неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на грошові кошти, повернення списаних коштів, а також стягнення судових витрат - слід відмовити.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 68630155 від 14.02.2022.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання її проголошення.

Суддя Л. В. Подорога