29.09.2022 227/264/22
29 вересня 2022 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович,-
Позивач звернувся до суду з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» і просить визнати таким що не підлягає виконанню:
Вказані виконавчі написи нотаріуса на думку позивача, є такими що не підлягають виконанню, оскільки винесені безпідставно, з порушенням діючого законодавства України та з порушенням прав позивача. Позивач зазначає, що стягнута за виконавчими написами заборгованість не є безспірною. Також позивач зазначав, що законом не передбачено вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору укладеного в простій письмовій формі. Посилаючись на викладене просив визнати таким, що не підлягає виконанню, зазначені виконавчі написи.
Ухвалою суду від 01.02.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчих написів.
Ухвалою суду від 01.02.2022 року було відрито провадження у даній справі.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи мається заява представника позивача зі змісту якої вбачається, що останній просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Правом надання відзиву не скористався.
Треті особи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
05.11.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено договір № 102945072 та надано кредит (а.с.16-18).
Крім того з ОСОБА_1 стягнута плта за вчинення виконавчого напису, яку сплатив стягував в розмірі 930,00 грн.
Зі змісту виконавчого напису вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Мілоан» на підставі Договору відступлення права вимоги № 62-МЛ від 12.02.2021 року за кредитним договором № 102945072 від 05.11.2020 року, укладеного між ТОВ « Мілоан» та ОСОБА_1 . Але доказів набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідачем суду надано не було.
03.10.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 2681216 за яким ОСОБА_1 був наданий кредит (а.с.20-22).
- заборгованість за тілом кредиту - 7528,00 грн.
- заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту -1600,00 грн.
У вищевказаному виконавчому написі зазначено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Мілоан» на підставі Договору відступлення права вимоги № 60-МЛ від 26.01.2021 року за кредитним договором № 2681216 від 03.10.2020 року, укладеного між ТОВ « Мілоан» та ОСОБА_1 .
Доказів набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідачем суду надано не було.
Вищевказані виконавчі написи знаходяться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Є.Б.
Вирішуючи вказану справу суд керується такими нормативними актами.
Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).
Відповідно до вказаного Переліку, до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п.1 цього Переліку, відносяться нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).
Пункт 2, яким був доповнений зазначений Перелік, передбачав, що виконавчий напис міг вчинятися на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Таким чином, вбачається, що з 01.11.2017 року, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», стягнення кредитної заборгованості за виконавчим написом може здійснюється лише за нотаріально посвідченими кредитними договорами та для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні бути надані: а) оригінал нотаріально посвідченого договору, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен перевіряти чи додержана нотаріусом процедура видачі виконавчого напису, чи подані стягувачем усі документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів та чи є заборгованість боржника безспірною.
При цьому слід зазначити, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Факт укладення кредитних договорів № 102945072 від 05.11.2020 року та № 2681216 від 03.10.2020 року між ТОВ «Міліон» та ОСОБА_1 сторонами не оспорюється, але позивач вказує, що вказані кредитні договора нотаріально посвідчені не були. Тобто вказані договора були вчинені в простій письмовій формі.
Відповідачем вищевказані доводи позивача в судовому засіданні спростовані не були. Відповідач жодних документів, які ним подавались до нотаріуса для вчинення оспорюваних виконавчих написів, суду не надав.
Враховуючи наведене, відсутність доказів, які б свідчили про те, що укладені кредитні договори № 2681216 від 03.10.2020 року, № 102945072 від 05.11.2020 року, що були укладені між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 не були нотаріально посвідчені, суд вважає, що оспорювані виконавчі написи були вчинені нотаріусом з порушенням порядку їх вчинення.
Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог за кредитними договорами № 2681216 від 03.10.2020 року, № 102945072 від 05.11.2020 року.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.1, 2 ст.137 ЦПК України).
Враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, враховуючи категорію складності справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що заявлена стороною позивача сума витрат за надання правничої допомоги відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав для зменшення розміру витрат, судом не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 263, 265, 272-273, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса розташування робочого місця: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.
приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, адреса розташування робочого місця: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Вільна, 9.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця