Справа № 309/2638/22
Провадження № 2/309/531/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем проживали у шлюбі з 08.09.2008 року, який зареєстровано у виконкомі Монастирецької сільської ради Хустського району Закарпатської області та зроблено відповідний актовий запис №15. Згідно рішення Хустського районного суду від 21.04.2022 року вказаний шлюб між ними розірвано.

За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між ними з відповідачем не досягнуто згоди щодо його участі у матеріальному забезпеченні та утриманні дітей. Діти знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Позивачка зазначила, що відповідач є молодою особою, працездатний, інших утриманців не має, однак не приймає жодної участі у матеріальному забезпеченні дітей. Вона несе всі витрати пов`язані із оплатою комунальних послуг та забезпечення дітей у навчальному процесі. Посилаючись на викладене просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 3500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду також подав письмову заяву, в якій зазначив що визнає частково даний позов про стягнення з нього аліментів на утримання їхніх дітей у розмірі по 200 гривень на кожну дитину. Просив суд взяти до уваги надану ним довідку про відсутність у нього постійного місця праці та розглянути справу.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали у шлюбі з 08.09.2008 року, який був зареєстрований у виконкомі Монастирецької сільської ради Хустського району Закарпатської області та зроблено відповідний актовий запис №15.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час знаходяться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивачки.

Як стверджує позивачка, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і дана обставина не спростована в ході судового розгляду. Із поданої відповідачем до суду заяви вбачається що він визнає частково позовні вимоги позивачки, а саме у визначенні розміру аліментів в сумі 2000 гривень на кожну дитину, оскільки він ніде не працює, не має постійних доходів, що підтверджує доданою довідкою з місця проживання.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 01 липня 2022 року - 2744 гривні.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки на теперішній час неповнолітні діти постійно проживають разом з позивачкою, суд вважає, що вона має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано відзиву на позов та не зазначено жодних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан, крім довідки про відсутність у нього постійного місця праці та стабільних доходів.

З урахуванням вищенаведеного судом не встановлено даних, які б могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини.

Суд визначає розмір аліментів у сумі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст.184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом дасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини.

З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2500 грн. відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,354 ЦПК України, ст.ст.180-184,Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з 08 липня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.