Справа № 487/2899/21
Провадження № 2/487/343/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Тітова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/2899/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Железнякова О.В., Універсальна товарна біржа «Віконт-Т» про визнання біржової угоди дійсною та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним договір міни №1682, зареєстрований 14.06.1999 року на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т», згідно якого ОСОБА_5 та його син ОСОБА_6 поміняли з доплатою свою двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належала гр-ну ОСОБА_2 , його дружині ОСОБА_3 та їх дочці ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 отримав право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 ; визнати за нею право власності на однокімнатну кв. АДРЕСА_2 , загальною площею 36,8 кв.м та житловою 19,7 кв.м, у порядку спадкування за законом по праву представлення після смерті її діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги позову обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_5 , якому на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 . Після смерті діда, вона звернулася у Третю Миколаївську державну нотаріальну контору с заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою нотаріуса Железнякової О.В. їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що не було надано оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право спадкодавця на спадкове майно, а саме договір №1682 міни, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» та договір №453 купівлі-продажу, зареєстрований 22.05.2020 року на Товарній біржі «Сангай». Проте, на час укладання зазначеного договору міни діяв ЦПК УРСР в редакції 1963 р., який не передбачав нотаріального посвідчення договорів, зареєстрованих на товарних біржах. У зв`язку з чим, вважала, що після визнання договору міни дійсним, є усі правові підстави для визнання її права власності у порядку спадкування за законом на спірну квартиру.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року позовна заява була залишена без руху з підстав, викладених в ній.

Ухвалою суду від 18.06.2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі у якості третьої особи Універсальну товарну біржу «Віконт-Т».

Ухвалою суду від 20.09.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач до судового засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Інші відповідачі до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив не надали.

Третя особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області надала заяву про розгляд справи без участі представника державної нотаріальної контори.

Третя особа Універсальна товарна біржа «Віконт-Т» до судового засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов такого.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України норми ЦК України застосовують до цивільних відносин, що виникли після набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Як було роз`яснено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28. 04. 1978 р. № 3 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у випадку виконання угоди повністю або частково однією із сторін, та якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню чи вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції на час укладання угоди, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім того відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами, - договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується.

Судом встановлено, що 14.06.1999 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір міни №1682, за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_6 передали квартиру АДРЕСА_3 , у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передали у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули право власності в рівних частках по 1/2 на вказану квартиру.

Даний договір було зареєстровано 14.06.1999 року на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1682 та у КП «ММБТІ» 18.06.1999 року за №20213.

Отже, сукупність встановлених судом обставин свідчить про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору міни нерухомого майна і відбулося повне його виконання, що є підставою для визнання дійсним договору міни №1682 від 14.06.1999 року.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією дубліката свідоцтва про смерть від 21.07.2020 року серії НОМЕР_1 , виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), після смерті якого відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.02.2021 №245463693 належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №453, виданого 22.05.2000 року Товарною біржею «Сангай» та договору міни №1682, виданого 14.06.1999 року Товарною біржею «Віконт-Т».

Так, спадкодавець мав двох синів: ОСОБА_7 (батько позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29.10.1993 року серії НОМЕР_2 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17.07.2020 серії НОМЕР_3 .

Таким чином, єдиною спадкоємицею є ОСОБА_1 онука померлого, оскільки інші особи із заявою про прийняття спадщини не зверталися, що підтверджується листом державного нотаріуса від 11.02.2021 вих. №102/02-14.

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №168/2020, відкритої до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 прийняла всю спадщину після смерті дідуся.

Постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Железнякової О.В. від 12.01.2021 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що останньою не надано правовстановлюючі документи (оригінали), що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст.1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 та до неї за правом представлення перейшли усі права та обов`язки померлого спадкоємця ОСОБА_7 ..

У статті 1296 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом у видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Железнякова О.В., Універсальна товарна біржа «Віконт-Т» про визнання біржової угоди дійсною та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати дійсним договір міни зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» 14.06.1999 року за №1682 та у КП «ММБТІ» 18.06.1999 року за №20213, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені якої діяла ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Відповідачі:

Миколаївська міська рада: м. Миколаїв, вул. Адміральска, 20.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Треті особи:

Державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Железнякова О.В., м. Миколаїв, вул. Погранична, 40,

Універсальна товарна біржа «Віконт-Т», м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 153, кв.68. Повне судове рішення складено 11.01.2022.

Головуючий суддя І.В.БОБРОВА