ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/253/22 Справа № 212/1732/21 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

29 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву відповідача Криворізького національного університету про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою відповідача Криворізького національного університету на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року, ухваленого суддею Скотарем Р.Є. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні року 2021 року за підсудністю з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровська на підставі ухвали суду від 02 листопада 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Криворізького національного університету про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 120000,00 грн. без утримання податків з доходів фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького національного університету про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві задоволені частково.

Стягнуто з Криворізького національного університету на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я 80000,00 гривень (вісімдесят тисяч гривень 00 копійок) без утримання податків з доходів фізичних осіб.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Криворізького національного університету в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2022 року апеляційну скаргу відповідача Криворізького національного університету задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року в частині розміру моральної шкоди змінено, зменшено розмір моральної шкоди, стягнутої з Криворізького національного університету на користь ОСОБА_1 з 80 000 (вісімдесяти тисяч) грн. до 20 000 ( двадцяти тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

03 серпня 2022 року від представника відповідача Криворізького національного університету Барчак О.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині нового розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та часткової компенсації відповідачу, сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції, змінивши рішення суду першої інстанції та зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача з 80 000 грн. до 20 000 грн. не вирішив питання нового розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, а також не вирішив питання компенсації сплаченого відповідачем судового збору за подачу апеляційної скарги, що відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

За змістом п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 18 квітня 2019 року у справі №464/944/17, провадження №61-4050св19, зроблено висновок по застосуванню статті 270 ЦПК України та вказано, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Як вбачається із заяви представника відповідача ОСОБА_2 , остання просить ухвалити додаткове рішення, яким здійснити перерозподіл судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та вирішити питання компенсації сплаченого відповідачем судового збору за подачу апеляційної скарги.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом, позивач ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2,ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я та визначили її у грошовому вимірі по 120 000 грн., тому позовна вимога є майновою.

Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1.ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (з подальшими змінами та доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положеннями п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позов подано ОСОБА_3 до суду у лютому 2021 року.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року становив 2270 грн.

Один відсоток від ціни позову 120 000 грн. який мав би сплатити позивач становив би 1200 грн., але не менше 908 грн. (2270 грн. х 0,4 = 908 грн.) та не більше ніж 11350 грн. (2270 грн. х 5 = 11350 грн.).

Відповідно до норм ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 і стягнув з Криворізького національного університету на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 908,00 грн., тобто мінімальну ставку судового збору, визначеного законом.

Під час апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції, зменшивши розмір моральної шкоди, перерозподіл судового збору не провів,оскільки, як зазначено вище ставка судового збору не може бути меншою за 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тому заява Криворізького національного університету про ухвалення додаткового рішення в частині зменшення судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції не підлягає задоволенню.

Що стосується іншого питання про вирішення у додатковому рішенні питання компенсації сплаченого відповідачем судового збору за подачу апеляційної скарги, то і у цій частині заява відповідача не може бути задоволена, з огляду на таке.

Відповідно п.п.6 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 1 листопада 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями), судовий збір за розгляд апеляційної скарги на рішення суду становить 150% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Матеріалами справи встановлено, що Криворізький національний університет при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 04.05.2022 року сплатив судовий збір в розмірі 3 721,50 грн., що підтверджено квитанцією на а.с.137.

При цьому, виходячи з норм Закону України «Про судовий збір» наведених вище, відповідач мав сплатити судовий збір в розмірі 1362 грн. (908 грн. х 1,5% =1362 грн.), однак з невідомих причин переплатив його на 2359,5 грн.

Відповідно до норм п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, підстав для перерозподілу судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції немає, а повернення надміру сплаченого судового збору вирішується відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, шляхом ухвалення відповідної ухвали суду про повернення надміру сплаченого судового збору.

Таким чином доводи, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення, не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови.

Керуючись ч.1, ч.4 ст. 270, ч.2 ст.381 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача Криворізького національного університету про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького національного університету про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: