Справа № 565/232/22
Провадження № 2/565/219/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

17 травня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняАлексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач набув право власності на цю квартиру, у даному житлі зареєстроване місце проживання відповідачів, які тривалий час у цій квартирі не проживають без поважних причин, а реєстрація місця їх проживання у даному житлі порушує право власності позивача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судові засідання не з`явились, були належним чином у передбаченому ЦПК України порядку повідомленими про час, дати і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформували, відзив на позов не подали. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 як покупець, на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2006, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Сусь Л.У., набула право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 . Таке право ОСОБА_4 12.11.2007 було зареєстроване у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Інформаційна довідка зі вказаного реєстру №248334561 від 16.03.2021.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18.12.2017 у цивільній справі № 565/1582/17, яке набрало законної сили 18.01.2018, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто суму боргу в розмірі 890420,00 грн., що еквівалентно 35000,00 доларів США.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.11.2018 у цивільній справі № 565/1368/18, яке набрало законної сили 05.01.2019, з ОСОБА_4 у користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість по кредитному договору у розмірі: 80364,45грн. тіла кредиту, 35151,38 грн. відсотків за користування коштами, 25000,00 грн. пені та 2107,84 грн. судових витрат.

Судом встановлено також, що Вараським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) здійснювалось зведене виконавче провадження № 64530296 з примусового виконання вищезазначених судових рішень.

У даному зведеному виконавчому провадженні державним виконавцем проведено процедуру опису і арешту майна боржника ОСОБА_4 - квартири АДРЕСА_1 , та здійснено її примусову реалізацію.

Згідно з Актом про проведені електронні торги від 27.08.2021, вищезазначена квартира як нерухоме майно боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_4 , реалізована з електронних торгів ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, предмет торгів придбаний ОСОБА_1 , яким на момент складення акту здійснено повний розрахунок за придбане майно.

Зі свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. 04.11.2021 відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі Акту від 27.08.2021 начальника Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про проведені електронні торги, вбачається придбання ОСОБА_1 на торгах з реалізації органами державної виконавчої служби майна боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_4 . Вказаний правочин зареєстровано в реєстрі за № 2647.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 282959332 від 04.11.2021, сформованого приватним нотаріусом Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У., право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 належним чином зареєстроване.

Таким чином, судом встановлено, що право власності на вищезазначене нерухоме майно набуте позивачем ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст.61 Закону України «Про виконавче провадження».

Довідкою сектору реєстрації відділу «ЦНАП» департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради № 353-04/22 від 02.02.2022 підтверджується, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, з адресної картки на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що у вказаному житлі місце проживання відповідачів зареєстроване 25.05.2010, при цьому ОСОБА_2 зареєструвала місце свого проживання як піднаймач, а ОСОБА_3 як син піднаймача.

Відповідно до ст.ст.158-160 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається між власником будинку (квартири) і наймачем. Жиле приміщення здається наймачеві на визначений строк або без зазначення строку. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму.

При цьому статтею 170 ЖК України встановлено, що при переході права власності на жилий будинок, (частину будинку, квартиру), в якому знаходиться здане в найом жиле приміщення, до іншої особи договір найму зберігає силу до закінчення зазначеного в ньому строку. Якщо договір найму укладено без зазначення строку, новий власник будинку (квартири) вправі вимагати його розірвання у випадках і в порядку, передбачених статтею 168 цього Кодексу.

При цьому за положеннями ст.168 ЖК України, укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача. Договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім`ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги.

Суд позбавлений можливості встановити, чи визначався строк у договорі найму квартири АДРЕСА_1 , укладеному її власником ОСОБА_4 з наймачем ОСОБА_2 не пізніше 25.05.2010, оскільки доказів у підтвердження цих обставин позивач ОСОБА_1 суду не надав, при цьому у суду існують обґрунтовані підстави вважати такі дані відсутніми у позивача, оскільки стороною цього договору він не був.

Разом з тим, незалежно від факту припинення договору найму квартири АДРЕСА_1 , укладеного ОСОБА_4 з ОСОБА_2 , з матеріалів зведеного виконавчого провадження № 64530296 вбачається, що постановою державного виконавця від 22.01.2021 про опис та арешт майна боржника ОСОБА_4 , накладено арешт на вищезазначену квартиру та встановлено щодо неї заборони використання за призначенням та відчуження. При цьому зі змісту постанови державного виконавця вбачається, що відповідальним за збереження арештованого майна призначено стягувача ОСОБА_5 .

Вищезазначені обставини підтверджують наведені позивачем у позовній заяві факти відсутності станом на момент винесення цієї постанови (22.01.2021) у квартирі АДРЕСА_1 як наймача ОСОБА_2 , так і члена її сім`ї ОСОБА_3 .

Статтею 163 ЖК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з вищезазначеними приписами ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів у підтвердження існування цих обставин як поважних причин відсутності відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 протягом часу з 22.01.2021, що становить більше шести місяців.

Відтак, на підставі ст.ст.163, 71 ЖК України, суд прийшов до висновку, що відповідачі втратили право користування вищезазначеною квартирою у зв`язку з непроживанням у ній без поважних причин протягом строку, що перевищує шість місяців.

Відповідно до ст.395 ЦК України, серед речових прав на чуже майно цивільним законодавством визначено право користування (сервітут), інші встановлені законом речові права на чуже майно.

Право користування чужим майном регламентовано у Главі 32 ЦК України. Відповідно до ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно зі ст.402 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Статтею 406 ЦК України передбачено, що сервітут припиняється, крім інших випадків, у разі: спливу строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним пава користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Обставинами, що мають істотне значення та можуть бути відповідно до ст.406 ЦК України підставою для припинення сервітуту у виді права відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 користуватись квартирою АДРЕСА_1 , суд визнає наведену у позовній заяві потребу власника житла ОСОБА_1 користуватись своїм майном на власний розсуд.

Відтак, на переконання суду, відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користуватись вищезазначеним жилим приміщенням на підставі ст.ст.163, 71 ЖК України, ст.ст.321, 391, 406 ЦКУ України.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, 258-259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст.71, 163-170 ЖК України, ст.ст.321, 391, 401-406 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати у розмірі по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина