Справа № 202/1349/20
Провадження № 2/202/55/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, Південно-східне регіональне управління Української товарної біржи про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Кожевніков О.М. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, Південно-східне регіональне управління Української товарної біржи про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.09.1997, виданим виконкомом міської ради народних депутатів згідно із розпорядженням №3/2930-97, зареєстрованим в КП «ДМБТІ» ДОР та записаним в реєстрову книгу №78п за реєстровим №52. У2019 році позивачам стало відомо, що їх квартира незаконно була відчужена. 19.11.2001 укладено договір купівлі-продажу належної їм квартири з ОСОБА_6 , який посвідчено Південно-східним регіональним управлінням Української товарної біржі у м. Запоріжжі, реєстраційний № 000138 від 19 листопада 2001 року. На підставі вказаного договору купівлі-продажу було нібито внесено відомості до реєстрової книги 272п, реєстровий 79-96. В подальшому квартиру ОСОБА_6 відчужив ОСОБА_8 - 07 вересня 2018 року, вказаний договір купівлі-продажу був посвідчений П`ятою Дніпровською державною нотаріальною конторою. 17.12.2018квартира була відчужена ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С.А. Згідно відомостей КП «ДМБТІ» ДМР в реєстровій книзі №272п за реєстровим №79 запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 відсутній. Наголошував, що належна на підставі права власності квартира вибула з законного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_9 з підстав які не залежали від їх волі, оскільки відчуджувати квартиру вони не збиралися, жодних розпоряджень та вказівок на продаж вказаної квартири не надавали. Просив суд витребувати у ОСОБА_4 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , посвідчений Українською товарною біржею 19.11.2001 № 8437, реєстраційний № 000138 від 19.11.2001; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно за № 29482248 від 17.12.2018 на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності за ОСОБА_4 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020 заборонено вчинення будь-яких дій щодо відчуження будь-якими особам квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позов підтримав та просив задовольнити. Наголошував, що 19.11.2001 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підписували договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено Південно-східним регіональним управлінням Української товарної біржі у м. Запоріжжі.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, відзив на позов не надала.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Кулініч Сергій Анатолійович у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив.

Представник П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник Південно-східного регіонального управління Української товарної біржі у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою відповідачів у судові засідання судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.09.1997, виданого виконкомом міської ради народних депутатів згідно із розпорядженням №3/2930-97, зареєстрованим в КП «ДМБТІ» ДОР та записаним в реєстрову книгу №78п за реєстровим №52 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

19 листопада 2001 року Південно-східним регіональним управлінням Української товарної біржі у м. Запоріжжі зареєстровано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_6 набув право власності на вказану квартиру.

07 вересня 2018 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В. посвідчено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_5 набув право власності на вказану квартиру.

17.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С.А. було посвідчено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_4 набула право власності на вказану квартиру.

Згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 9902 від 30.07.2021 станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про зареєстроване право власності за гр. ОСОБА_2 1/2 частини та за гр. ОСОБА_3 1/2 частини. В реєстровій книзі № 272п за реєстровим № 79 відсутні записи про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 12582 від 21.09.2021 довідка № 13053 від 06.09.2018 згідн якої право власності станом на 31.12.2012 на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за гр. ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2001, виданого Українською товарною біржею, КП «ДМБТІ» ДОР не видавалась та не відповідає відомостям інвентаризаційної справи, що знаходиться на зберіганні в КП «ДМБТІ» ДМР.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забороно відчуження об`єктів нерухомого майна № 209880275 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

При вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР та Закон України «Про товарну біржу», оскільки між сторонами наявний спір щодо правовідносин, які виникли у 2001 році (позивачі наполягають на тому, що вони не укладали та не підписували договір купівлі-продажу від 19 листопада 2001 року).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, статтею 2 цього Закону встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

На товарних біржах здійснюються біржові операції, які повинні відповідати сукупності вимог, установлених статтею 15 Закону, згідно з якою угода вважається укладеною на біржі: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Відповідно до статті 42 ЦК Української РСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Водночас згідно зі статтею 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.

За змістом статей 128, 153 ЦК Української РСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (частина перша статті 128 ЦК Української РСР), а відповідно до статті 153 ЦК Української РСР договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Відповідно до частини другої статті 48 ЦК Української РСР по недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Звернувшись до суду із цим позовом представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посилався на те, що договір купівлі-продажу від 19 листопада 2001 року позивачами не підписувався.

У матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що Південно-східним регіональним управлінням Української товарної біржі не реєструвався договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_6 набув право власності на вказану квартиру.

У пункті 7.11 постанови від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Оскільки на вказаному договорі є підписи сторін, доказів на спростування обставин не підписання договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 представником позивачів не надано. Право на призначення експертизи було судом роз`яснення в судовому засіданні. Відсутність відомостей в БТІ щодо реєстрації зазначеного договору не може бути достатньою підставою для визнання його недійсним.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі продажу від 19 листопада 2001 року не підлягають задоволенню, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Оскільки решта позовних вимог ґрунтуються на недійсності договору купівлі-продажу спірної квартири, який був укладений 19 листопада 2001 року і є похідними, в їх задоволенні також необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, Південно-східне регіональне управління ї товарної біржи про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.В. Бєсєда