КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/3098/21
провадження № 22-ц/824/7791/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Полянчук І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обухівської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна про розірвання договорів дарування, скасування рішення Обухівської міської ради, рішення та записів в Державному реєстрі речових прав, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Змієвської Тетяни Павлівни на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2022 року в складі судді Проць Т. В.,

встановив:

16.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в червні 2016 року вона дізналась про те, що на підставі договору дарування однієї другої частки житлового будинку від 10.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. і зареєстрованого у реєстрі за №3009, вона подарувала своїй племінниці ОСОБА_2 Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,6 кв.м. До житлового будинку примикають : сарай, літня кухня, погріб, убиральня.

Крім цього, на підставі договору дарування однієї другої частки житлового будинку від 10.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. і зареєстрованого у реєстрі за №3014, вона подарувала своїй племінниці ОСОБА_2 Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,6 кв.м. До житлового будинку примикають : сарай, літня кухня, погріб, убиральня.

Після укладення договорів дарування вона зверталась з письмовими заявами до відділу поліції з приводу неодноразового її побиття ОСОБА_2 .

Зазначала, що 30 березня 2018 року ОСОБА_2 в черговий раз її побила, а саме нанесла удар правовою рукою по голові в ліву сторону в область щоки, далі нанесла удар лівою рукою по голові в право сторону в область скроні, внаслідок чого вона впала на ліжко та втратила свідомість.

Згідно висновку експерта №36 від 27.08.2018, у неї було виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливів навколо лівого ока з поширенням на ліву надбрівну область та спинку носа зліва, в лівій скроневій області, в правій тім`яній області. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

20.04.2018 по факту спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито відносно ОСОБА_2 кримінальне провадження за номером 0000371 за ч.1 ст. 125 КК України.

В подальшому прокурор змінив кримінально-правову кваліфікацію даного злочину на ч.2 ст. 125 КК України.

Вироком Обухівського районного Київської області від 12 червня 2020 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України( умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я) та признано їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року вирок Обухівського районного Київської області від 12 червня 2020 року залишено без змін.

Також зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради від 28.10.1997 №710, ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,7000 га. Вказане рішення є чинним.

Разом з тим, рішенням Обухівської міської ради №954/45-41-VІІ від 27.11.2018, ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:066:0074, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , за адресою: АДРЕСА_1 та вирішено вказану земельну ділянку ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність .

За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст. 120 ЗК України, особи, які набули право власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Посилаючись на вказані обставини та норми ч.1 ст. 727 ЦК України позивачка просила суд :

- розірвати договір дарування 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10.06.2016, зареєстрований приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я. В., реєстраційний номер №3014, та скасувати запис/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно ОСОБА_2 , індексний №30038155 від 14.06.2016, номер запису про право власності 14956050;

- розірвати договір дарування 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 10.06.2016, що зареєстрований приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я. В., реєстраційний номер №3009, та скасувати запис/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно ОСОБА_2 , індексний № 30038954 від 14.06.2016, номер запису про право власності 14956401;

- скасувати рішення Обухівської міської ради № 954/45-41-VII від 27.11.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 та запис/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:066:0074, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2022 року вказаний позов задоволено частково.

Розірвано договір дарування 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 10 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я. В., зареєстрований в реєстрі за №3014 та скасовано запис/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень індексний номер 30038155 від 14.06.2016, номер запису про право власності 14956050.

Розірвано договір дарування 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 10 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я. В., зареєстрований в реєстрі за №3009 та скасовано запис/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень індексний номер 30038954 від 14.06.2016, номер запису про право власності 14956401.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Змієвська Т. П., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в їх задоволенні. Здійснити перерозподіл судових витрат.

Свої доводи обґрунтовує тим, що під час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення судом було проігноровано та не було надано належної оцінки всім доводам та аргументам відповідача в частині спростування відповідачем інформації про те, що позивачка була обізнана про укладення нею саме договорів дарування житлового будинку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 листопада 2016 року (справа № 372/2315/16-ц) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Головкіна Я. В. про визнання договорів дарування недійсними відмовлено.

Зазначила, що відповідачка не мала жодного наміру обмежувати права позивачки, вчиняти проти неї протиправні дії, відчужувати спірний житловий будинок на користь третіх осіб. Позивачка проживає в будинку разом зі своїм співмешканцем, вони зловживають алкоголем, влаштовують сварки, а іноді і бійки. Наведене не виключає того факту, що нанести тілесні ушкодження позивачці міг її співмешканець, однак це стало підставою для того, щоб притягнути відповідачку до кримінальної відповідальності та створити штучні умови для розірвання спірних договорів дарування.

Після укладення договорів дарування частин будинку відповідачка оформила право власності на земельну ділянку, яка знаходиться під подарованим їй будинком. Житловий будинок і земельна ділянка є нерозривно пов`язані між собою в розумінні ст. 120 ЗК України, однак дії позивачки умисно спрямовані на позбавлення ОСОБА_2 її законного права власності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Стельникович С. А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на ті підстави, що обставина умисного вчинення обдаровуваною ОСОБА_2 злочину проти життя та здоров`я дарувальника ОСОБА_1 встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Вказана обставина у відповідності до ч. 1 ст. 727 ЦК України є підставою для розірвання договору дарування.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Змієвська Т. П. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Стельникович С. А. звернувся до суду з клопотанням про розгляд апеляційної скарги без участі позивача та її представника.

Представник Обухівської міської ради Київської області також звернувся до суду з клопотанням про розгляд апеляційної скарги без участі представника вказаної особи, рішення прийняти відповідно до норм чинного законодавства.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим та підстав для їх скасування немає.

У частині першій статті 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою статті 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов`язаний повернути дарунок у натурі.

Судом встановлено, що 10 червня 2016 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровувана), укладено договір дарування однієї другої частки житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я. В., зареєстрований в реєстрі за №3014.

Предметом вказаного договору є Ѕ частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, 10 червня 2016 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровувана), укладено договір дарування однієї другої частки житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я. В., зареєстрований в реєстрі за №3009.

Предметом вказаного договору є Ѕ частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 листопада 2016 року (справа № 372/2315/16-ц) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Головкіна Я. В. про визнання договорів дарування недійсними відмовлено.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року (справа №372/1393/18), залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 30 березня 2018 року о 18 год. 00 хв. перебуваючи в кімнаті житлового будинку, який розташований за адресою: буд. АДРЕСА_1 , нанесла удар правою рукою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по голові в ліву сторону в область щоки, далі нанесла удар лівою рукою по голові в право сторону в область скроні, внаслідок чого ОСОБА_1 впала на ліжко та втратила свідомість, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливів навколо лівого ока з поширенням на ліву надбрівну область та спинку носа зліва, в лівій скроневій області, в правій тім`яній області, що є легкими тілесними ушкодженнями.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, встановивши факт вчинення (підтверджений вироком суду, що набрав законної сили) обдаровуваною ОСОБА_2 злочину проти життя та здоров`я дарувальниці ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з урахуванням того, що подароване майно (житловий будинок) на день звернення з позовом залишився у власності ОСОБА_2 , дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених частинами першою, четвертою статті 727 ЦК України підстав для розірвання укладеного між сторонами договорів дарування однієї другої частки житлового будинку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не вчиняла жодних протиправних дій проти позивачки, а тілесні ушкодження їй могли бути нанесені іншою особою, є необґрунтованими.

Та обставина, що після укладення договорів дарування частин будинку відповідачка оформила право власності на земельну ділянку, яка знаходиться під подарованим їй будинком, правового значення для вирішення даного спору не має.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, вірно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, й дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Змієвської Тетяни Павлівни залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2022 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк