Провадження № 22-ц/812/360/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2022 року м. Миколаїв

справа № 468/1336/21-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

із секретарем Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 та

ОСОБА_2

на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області, постановлену 10 грудня 2021 року суддею Муруговим В.В., в приміщенні цього ж суду, (дату складання повного тексту ухвал не зазначено), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до

Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» та

Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

та відшкодування шкоди

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» про визнання неправомірними дій з відключення електропостачання, зобов`язання відновити його та про відшкодування 32 054, 83 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди.

Пізніше від позивачів надійшла заява з додатковими позовними вимогами, а саме: про визнання актів № 020421 і № 100621 від 07 серпня 2021 року, та № 0010112 і № 00161347 від 10 листопада 2021 року недійсними, про зобов`язання АТ «Миколаївобленерго» повернути лічильник та встановити його у відповідному місці, а також збільшено розмір вимог про відшкодування матеріальної шкоди до 53 749, 53 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду та повернуто їм, разом з додатками.

Ухвала мотивована тим, що заява про збільшення позовних вимог майнового характеру збільшення спричинених матеріальних збитків з 32 054, 83 грн. до 53 749, 53 грн. подана після закінчення визначених законом процесуальних строків, а нові вимоги немайнового характеру, заявлені позивачами, не можуть вважатись збільшенням позовних вимог, оскільки взагалі не заявлялися у первісному позові.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили ухвалу суду скасувати та постановити нову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянти посилалися на те, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03 листопада 2021 року та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, отримана ними тільки 10 листопада 2021 року.

09 листопада 2021 року вони подали заяву про збільшення позовних вимог у зв`язку з отриманням нової інформації, яка стала відома їм тільки після пред`явлення позову. Зробити це раніше, як і вчасно подати заперечення проти розгляду справи в порядку письмового провадження, вони не змогли у зв`язку з сімейними обставинами. Крім збільшення позовних вимог також просили про продовження строку.

Узагальнені доводи інших учасників

ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначала, що погоджується з висновками суду першої інстанції щодо пропуску позивачами строку на збільшення позовних вимог майнового характеру, та неможливість розгляду в межах первісного позову нових вимог позивачів, які є вимогами немайнового характеру та у первісному позові не заявлялися.

АТ «Миколаївобленерго» правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду з`явилися позивачка ОСОБА_1 та представник відповідача АТ «Миколаївобленерго» - адвокат Трофименко А.О.

Представник відповідача ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» участі у судовому засіданні не приймав, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 12 жовтня 2021 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» про визнання неправомірними дій з відключення електропостачання, зобов`язання відновити його та про відшкодування 32 054, 83 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди (а.с. 1-9 том І).

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху для уточнення позовних вимог (а.с. 31 том І).

26 жовтня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 35).

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено в порядку спрощеного позовної провадження без повідомлення сторін, не пізніше шістдесяти днів з дня відкриття провадження (а.с. 39-40 том І).

09 грудня 2021 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду подана заява-провідомлення, зі змісту якої вбачається, що фактично вона є заявою про збільшення позовних вимог (а.с. 88-92 том І).

У цій заяві позивачі просили визнати недійсними акти № 020421 і № 100621 від 07 серпня 2021 року, та № 0010112 і № 00161347 від 10 листопада 2021 року, зобов`язати АТ «Миколаївобленерго» повернути лічильник та встановити його у відповідному місці, та стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди 53 749, 53 грн., замість 32 054, 83 грн. як заявлялося у первісному позові.

Залишаючи без розгляду заяву позивачів про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що така заява в частині збільшення спричинених матеріальних збитків з 32 054, 83 грн. до 53 749, 53 грн. подана після закінчення визначених законом процесуальних строків, а нові вимоги немайнового характеру, не можуть вважатись збільшенням позовних вимог, оскільки взагалі не заявлялися у первісному позові.

Позиція апеляційного суду

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Статтею 49 ЦПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін, згідно якої сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач, зокрема, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 2 частини 2).

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Згідно з частинами другою та третьою статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі постановлена судом 03 листопада 2021 року. Заява про збільшення позовних вимог подана позивачами 09 грудня 2021 року.

Таким чином, врахувавши визначений законом тридцятиденний строк на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачами цей строк пропущено.

Крім цього, як правильно встановлено судом першої інстанції, за змістом позовної заяви у первісній редакції позивачі просили суд визнати неправомірними дії АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» з відключення електропостачання у їхньому будинку по АДРЕСА_1 , зобов`язати АТ «Миколаївобленерго» відновити електропостачання, та стягнути з відповідачів у солідарному порядку 32 054, 83 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди.

У заяві про збільшення позовних вимог позивачі просили: визнати недійсними акти № 020421 і № 100621 від 07 серпня 2021 року, та № 0010112 і № 00161347 від 10 листопада 2021 року, зобов`язати АТ «Миколаївобленерго» повернути лічильник та встановити його у відповідному місці. Також позивачами збільшено розмір вимог про відшкодування матеріальної шкоди до 53 749, 53 грн.

Жодних посилань на обставини, які стали відомими позивачам після пред`явлення позову та могли б бути підставою для збільшення позовних вимог, як і нових розрахунків розміру матеріальної шкоди, заява про збільшення позовних вимог не містить.

Тому, суд апеляційної вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що заява про збільшення матеріальних збитків подана після закінчення визначених законом процесуальних строків, а нові вимоги немайнового характеру, не можуть вважатись збільшенням позовних вимог, оскільки взагалі не заявлялися у первісному позові.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що викладені ними позовні вимоги у збільшеній його частині можуть бути підставою для подання окремого позову з іншим предметом та підставами позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що при подачі заяви про збільшення позовних вимог позивачі просили суд про продовження строку, не заслуговують на увагу, оскільки апелянти не зазначають, на вчинення яких саме дій вони просили продовжити строк. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, заява-повдомлення, яка фактично є заявою про збільшення позовних вимог (а.с. 89-92 том І) такого клопотання не містить. Не підтверджується подання такого клопотання і переліком додатків до заяви про збільшення позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає залишенню без змін, відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує, що за правилами частини третьої статті 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору позовами, пов`язаними з порушенням їх прав, а стаття 5 Закону України "Про судовий збір", не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Враховуючи норми зазначених вище законів, апеляційний суд вважає безпідставними доводи відповідачів про обов`язок позивачів сплатити судовий збір за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повну постанову складено 22 вересня 2022 року