ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6003/22 Справа № 201/6083/21 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради (далі - Адміністрація Соборного району ДМР) про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що 12 квітня 2021 року він звернувся до відповідача із заявою щодо обстеження належного йому жилого приміщення АДРЕСА_1 та прийняття відповідачем рішення про визнання вищезазначеної житлової нерухомості непридатною для проживання. Підставою для вищезазначеного звернення до відповідача був висновок експерта Діденко Л.М. за результатами технічного обстеження стану несучих будівельних конструкцій квартири АДРЕСА_2 , складений в листопаді 2020 року.

Зазначав, що 28 квітня 2021 року районною технічною комісією Адміністрації Соборного району ДМР було проведено обстеження стану вищезазначеного жилого приміщення, про що було складено відповідний акт обстеження з висновками про необхідність проведення капітального ремонту вищевказаної квартири. В той же час, 17 травня 2021 року ним був отриманий лист Адміністрації Соборного району ДМР, згідно якого його звернення щодо винесення рішення про визнання належної позивачу житлової нерухомості непридатною для проживання було розглянуто та повідомлено, що відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 24 лютого 2021 року №71/4 «Про затвердження положень про адміністрації районів Дніпровської міської ради» спеціалістами районної технічної комісії Адміністрації Соборного району ДМР було проведено обстеження кв. АДРЕСА_1 та встановлено, що кв.16 придатна для проживання після проведення в ній косметичного ремонту. Жодного рішення щодо акту обстеження та фактичного стану придатності для проживання вищезазначеного жилого приміщення відповідач не прийняв.

Посилаючись на те, що бездіяльністю відповідача порушуються його права як власника житла, просив суд першої інстанції визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Соборного району ДМР, що полягає у відмові відповідача винести рішення на підставі акту обстеження районної технічної комісії Адміністрації Соборного району ДМР від 28 квітня 2021 року щодо придатності для проживання жилого приміщення АДРЕСА_2 , та зобов`язати відповідача прийняти рішення про непридатність для проживання жилого приміщення АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Адміністрація Соборного району ДМР, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просилм рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявний в матеріалах справи висновок експерта визначає, що загальний технічний стан перекриття спірної квартири є задовільним, дефекти та пошкодження на даний час експлуатації конструкції не обмежує використання об`єкта за призначення, монолітне залізобетонне перекриття відповідає критеріям технічного стану як задовільне, на час дослідження відсутні дефекти та пошкодження, які знижують несучу здатність та довговічність або перешкоджають нормальній його експлуатації. Вказує, що прийняття рішення щодо непридатності жилого приміщення відноситься до компетенції виконавчого комітету відповідної місцевої Ради, отже Адміністрація самостійно не приймає рішення щодо непридатності жилого приміщення для проживання, а вносить пропозиції на розгляд виконкому міської ради з цього питання. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що будинок у АДРЕСА_3 , є житловим та прийнятий в експлуатацію в 2008 році, що свідчить про неможливість непридатності жилих приміщень для проживання. Вказує, що в листі адміністрації Соборного району з вих.Л-18/0-2/09-21, встановлено, що спірна квартира придатна для проживання, рекомендований косметичний ремонт.

Позивач правом на надання відзиву на апеляційну скаргу Адміністрації Соборного району ДМР не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

В листопаді 2020 року, на замовлення позивача, експертом Діденко Л.М. було складено експертний висновок із технічного обстеження стану несучих будівельних конструкцій квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого встановлено, що влаштування надбудови на терасі квартири АДРЕСА_4 виконана без погодження з розробниками проекту будівлі і органами державного нагляду та виконавчими органами державних адміністрацій у питаннях, що належать до їх компетенції; монолітне залізобетонне перекриття відповідає критеріям технічного стану 2 - задовільний, на час дослідження відсутні дефекти та пошкодження, які знижують несучу здатність та довговічність або перешкоджають нормальній його експлуатації; основною причиною протікання води на стелі квартири АДРЕСА_1 , є пошкодження існуючого рубероідного килима, який існував до виконання робіт по улаштуванню нової підлоги на терасі квартири АДРЕСА_4 і зниження висоти примикання рубероідного килима до парапету; для забезпечення нормальної експлуатації будівлі потрібно провести заходи у відповідності до рекомендацій (а.с.8-29).

12 квітня 2021 року позивач звернувся до Адміністрації Соборного району ДМР із заявою щодо обстеження жилого приміщення АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі договору міни нерухомого майна від 17 січня 2018 року, зазначивши, що під час користування вищевказаною квартирою виявилося, що приміщення постійно заливається у зв`язку з тим, що над ним розташована тераса квартири АДРЕСА_4 , яка має конструктивні недоліки, через постійні затоплення квартири АДРЕСА_1 , сирість та вологість. Приміщення не відповідає санітарним і технічним вимогам, непридатне для нормального проживання, просив визнати вищезазначену квартиру такою, що не відповідає санітарним і технічним вимогам та непридатна для проживання, про що прийняти відповідне рішення. Підставою для вищезазначеного звернення до відповідача був висновок експерта Діденко Л.М. від листопада 2020 року із технічного обстеження стану несучих будівельних конструкцій квартири АДРЕСА_2 (а.с.6).

28 квітня 2021 року районною технічною комісією Адміністрації Соборного району ДМР було проведено обстеження стану вищезазначеного жилого приміщення, про що було складено відповідний акт обстеження з висновками про необхідність проведення капітального ремонту вищевказаної квартири. Встановлено, що при візуальному огляді виявлено на стелі квартири АДРЕСА_1 виражені сліди залиття водою, пліснява та грибок. В квартирі на час огляду проводиться косметичний ремонт. Візуальних порушень цілісності конструкцій в квартирі не виявлено, підведені інженерні комунікації (а.с.30-31).

17 травня 2021 року позивачем був отриманий лист Адміністрації Соборного району ДМР (вих.№Л-18/0-2/09-21), згідно якого його звернення щодо винесення рішення про визнання належної йому житлової нерухомості непридатною для проживання було розглянуте та повідомлено, що відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 24 лютого 2021 року №71/4 «Про затвердження положень про адміністрації районів Дніпровської міської ради» 28 квітня 2021 року спеціалістами районної технічної комісії Адміністрації Соборного району ДМР було проведено обстеження кв. АДРЕСА_1 та встановлено, що кв. АДРЕСА_1 придатна для проживання після проведення в ній косметичного ремонту. Рекомендовано звернутися до власника квартири АДРЕСА_4 із досудовим врегулюванням спору (а.с.32).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту непридатності спірної квартири до проживання без проведення в ній ремонту, але будь-якого рішення щодо акту обстеження та фактичного стану придатності для проживання вищезазначеного жилого приміщення відповідач не прийняв. Згідно вимог чинного законодавства зазначав, що акт обстеження та наданий позивачем висновок експерта і є тими матеріалами, які повинна розглянути Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради та винести відповідне рішення щодо непридатності жилого приміщення для проживання, оскільки саме до її компетенції належить контроль за житловим фондом, визнання житла непридатним для проживання. Проте відповідачем до цього часу рішення не прийнято, в зв`язку із чим порушено права позивача як власника житла.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що питання обліку житлового фонду, об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, здійснення контролю за його використанням, а також питання визначення технічного стану житлових будинків належать до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Питання визнання житлового будинку непридатним для проживання регулюється статтею 7 Житлового кодексу Української РСР та Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання (далі - Положення), затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 26 квітня 1984 №189.

Так, згідно пункту 1 Положення вбачається, що жилі будинки державного і громадського житлового фонду підлягають плановому суцільному обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам.

Під час обстеження стану жилих будинків перевіряється: а) двір будинку та елементи його благоустрою; б) фундаменти, підвали; в) стіни та елементи фасадів (балкони, еркери, карнизи тощо); г) стикові з`єднання у великопанельних жилих будинках; д) дах будинку та обладнання на ньому (димові і вентиляційні канали та інше); е) ліфти та їх обладнання; ж) поверхи жилого будинку, включаючи їх конструкції; з) інженерне обладнання (п. 2 Положення).

Обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби (п. 3 Положення).

Згідно пунктів 4-5 Положення вбачається, що на підставі матеріалів обстеження стану жилих будинків житлово-експлуатаційна організація визначає будинки, що відповідають санітарним і технічним вимогам, і складає про це відповідний акт, який затверджується керівником вказаної організації.

Якщо під час обстеження стану жилих будинків буде виявлено невідповідність санітарним і технічним вимогам цих будинків (жилих приміщень), яку можливо і доцільно усунути шляхом проведення капітального ремонту, житлово-експлуатаційна організація вирішує в установленому порядку питання про проведення такого ремонту.

В разі неможливості або недоцільності проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація вносить до виконкому районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів пропозицію про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає вказаним вимогам і є непридатним для проживання.

При цьому додаються такі документи: а) акт обстеження стану жилого будинку з відповідним висновком; б) технічний паспорт жилого будинку з даними про його фізичну зношеність; в) висновок проектної або науково-дослідної організації (при необхідності) щодо технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) та про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту будинку (жилого приміщення); г) висновок органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби щодо відповідності жилого будинку (жилого приміщення) санітарним вимогам.

Для обстеження стану жилих будинків, зазначених в абзаці другому пункту 5 цього Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів призначає комісію в такому складі: заступник голови виконавчого комітету місцевої Ради (голова комісії), начальник управління (відділу) житлового (комунального) господарства виконавчого комітету місцевої Ради (заступник голови комісії), представник органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби, представник відділу (управління) у справах будівництва і архітектури виконавчого комітету місцевої Ради або районний архітектор, представник органу державного пожежного нагляду, депутат місцевої Ради, інженер житлово-експлуатаційної організації (секретар комісії), представник громадського будинкового комітету.

При обстеженні стану жилих будинків відомчого або громадського житлового фонду до складу комісії включається також представник органу, який здійснює управління відповідним фондом.

Комісія має право залучати в установленому порядку фахівців проектних, науково-дослідних та інших організацій (п. 6 Положення).

Пунктом 7 Положення встановлено, що комісія виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів: а) розглядає подані житлово-експлуатаційною організацією документи; б) обстежує стан жилого будинку (жилого приміщення) та складає акт за формою, що встановлюється Міністерством житлово-комунального господарства УРСР; в) перевіряє обґрунтованість висновків про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту жилого будинку (жилого приміщення).

У випадках, коли за висновком комісії виявлені під час обстеження стану жилого будинку (жилого приміщення) негативні фактори можуть бути усунені шляхом проведення капітального ремонту будинку (приміщення), матеріали обстеження передаються житлово-експлуатаційній організації для проведення в установленому порядку необхідного ремонту;

г) встановлює причини незадовільного стану жилого будинку (жилого приміщення) і при наявності вини в цьому службових осіб ставить питання про притягнення їх до відповідальності; д) при визнанні жилого будинку (жилого приміщення) непридатним для проживання вносить виконавчому комітетові місцевої Ради пропозицію з проектом відповідного рішення.

Пунктом 8 Положення встановлено, що Виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення для проживання.

У випадках, коли виконавчий комітет місцевої Ради дійде висновку про можливість і доцільність усунення негативних факторів шляхом проведення капітального ремонту жилого будинку (жилого приміщення), він приймає рішення про проведення такого ремонту.

Якщо жилий будинок (жиле приміщення) визнано виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання, виконком відповідної місцевої Ради вносить до виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших цілях або про знесення будинку (пункт 11 Положення).

З аналізу вищенаведеного законодавства вбачається, що для обстеження стану жилих будинків виконавчим комітетом відповідної місцевої Ради народних депутатів призначається комісія, яка фіксує виявлені під час обстеження негативні фактори, та у разі якщо останні можуть бути усунені шляхом проведення капітального ремонту будинку (приміщення), матеріали обстеження передаються житлово-експлуатаційній організації для проведення в установленому порядку необхідного ремонту.

При цьому, при визнанні жилого будинку (жилого приміщення) непридатним для проживання вносить виконавчому комітетові місцевої Ради пропозицію з проектом відповідного рішення. Саме виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення для проживання).

Відповідачем в матеріали справи було надано положення про роботу районної технічної комісії при адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, затвердженого наказом адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 17 березня 2021 року №14-н, відповідно до якого встановлено порядок визначення будинків непридатних до проживання.

Так, встановлено, що обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби (вказаний пункт відповідає пункту 3 Положення), на підставі матеріалів обстеження стану жилих будинків комісія визначає будинки, що відповідають санітарним і технічним вимогам, і складає про це акт, якщо під час обстеження виявлено невідповідність, в той же час якщо відповідні недоліки можливо усунути шляхом проведення капітального ремонту, комісія приймає рішення про проведення такого ремонту і направляє власнику у вигляді акту. А вже у разі неможливості або недоцільності проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація вносить до виконкому Дніпровської міської ради пропозицію про визнання жилого будинку таким, що не відповідає вказаним вимогам і є непридатним для проживання.

При цьому, рішення про визнання будинку чи жилого приміщення непридатним для проживання приймає виключно виконком Дніпровської міської ради.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для задоволення позову позивача ОСОБА_1 та визнання протиправною бездіяльності Адміністрації Соборного району ДМР, що полягає у відмові відповідача винести рішення щодо придатності для проживання жилого приміщення АДРЕСА_2 , та зобов`язати Адміністрацію Соборного району ДМР прийняти рішення про непридатність для проживання жилого приміщення АДРЕСА_1 , оскільки Адміністрація Соборного району ДМР не уповноважена на прийняття відповідного рішення, а це є виключно компетенцією виконкому Дніпровської міської ради.

Крім того, колегія суддів зауважує, що чинне законодавство визначає, що визнання будинку чи житлового приміщення непридатним для проживання можливе лише у разі неможливості чи недоцільності його капітального ремонту, в той же час згідно акту комісії вбачається, що усі недоліки житлового приміщення можливо усунути внаслідок проведення в ньому капітального ремонту.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга Адміністрації Соборного району ДМР підлягає задоволенню, а рішення суду скасування з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача на користь Адміністрації Соборного району ДМР підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 1 362 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування незаконною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради судовий збір в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.