Справа № 212/3981/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участю секретаря - Кіясь А. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, під час яких у них народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачкою. Натомість відповідач наразі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має стабільний дохід у розмірі 20000 грн.. При цьому вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, отримуючи від держави допомогу в сумі 860 грн. на місяць. Таким чином просила суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на свою користь на своє утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача до досягнення сином трирічного віку.

Відповідач, ОСОБА_2 , надав суду письмовий відзив, вказуючи, що він визнає позов частково, визнаючи вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки від свого заробітку на утримання спільного сина. Також підтверджував, що він офіційно працює в ТОВ "Ливарно-механічний завод" та має дохід в розмірі 20000 грн. на місяць. При цьому з 08.08.2022 року він мешкає в орендованій квартирі, сплачуючи за яку 2700 грн. та комунальні послуги, що в загальній сумі становить в середньому 3000-3500 грн. на місяць. Таким чином вважав, що з урахуванням його зарплати, сплата аліментів на дитину та дружину в розмірі 1/2 від його доходів, буде становити для нього надмірний матеріальний тягар, що поставить його у скрутне майнове становище, тому вважав, що стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/8 частки його доходу буде достатнім розміром аліментів, який забезпечить дружину та спільну дитину, а також загалом становитиме близько 7500 грн. на місяць на користь позивачки, що в два рази більше, ніж встановлено ч. 3 ст. 184 СК. Враховуючи викладене, просив суд позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку відповідача та стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку у розмірі 1/8 доходу відповідача.

Позивачка до судового засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, наполягаючи при цьому на задоволенні позову та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач та його представник, адвокат Максимов Р. І., до судового засідання не з`явились також, надавши заяву з проханням провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим Покровським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 239 від 5 квітня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11 серпня 2022 року.

Факт проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кв. АДРЕСА_1 разом із матір`ю, ОСОБА_1 , підтверджується актом від 11 серпня 2022 року ТОВ «Житлокомцентр».

За таких фактичних обставин суд встановив, що на утриманні позивачки перебуває малолітня дитина, яку відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі .

На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини, маючи працездатний вік, то з урахуванням конкретних обставин справи, визнання відповідачем позову в цій частині, керуючись принципом справедливості та розумності, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також суд зазначає, що за ч. 1 ст. 75 СК дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За ч. 6 ст. 84 СК право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Суд зважаючи на те, що позивачка не працює, потребуючи матеріальної допомоги відповідача до досягнення спільною дитиною трирічного віку, а ОСОБА_2 є працездатного віку, отримуючи стабільний дохід, то він таку допомогу надавати може, отже відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення спільною дитиною трирічного віку.

Суд також зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

На підставі ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 липня 2022 року - 2600 грн.

В той же час на підставі ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць щодо дітей віком до 6 років складає: з 1 липня 2022 року - 2201 грн.

Враховуючи, що сторони визнавали факт того, що дохід відповідача у середньому на місяць дорівнює близька 20000 грн., то 1/4 частка від такого доходу ОСОБА_2 становитиме близька 5000 грн., що перевищуватиме вдвічі мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч. 2 ст. 182 СК.

Суд також зауважує, що позивачкою заявлені вимоги про стягнення аліментів з відповідача у загальному розмірі 1/2 частки (1/4 + 1/4 = 1/2) від доходів ОСОБА_2 .

У свою чергу за змістом ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" максимальний розмір відрахувань за аліментами з доходів боржника не може перевищувати 50 %.

Також суд зазначає, що, враховуючи середньомісячний дохід відповідача, 1/8 частка від такого доходу ОСОБА_2 становитиме близька 2500 грн., що відповідно майже дорівнюватиме прожитковому мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб спів відносно до позивачки.

При цьому загалом аліментні утримання на користь ОСОБА_1 з відповідача за її позовними вимогами по даній справі перевищуватимуть встановлений в Україні розмір мінімальної заробітної плати в сумі 6500 грн.

Таким чином, виходячи з середньомісячного доходу відповідача; його обов`язку сплачувати аліменти на утримання спільної для сторін дитини; несення відповідачем витрат на житлово-комунальні послуги та оренду житла, що підтверджується долученим до справи договором оренди від 8 серпня 2022 року; а також прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб відносно до сторін по справі, то на підставі наведених обставин, суд зазначає, що розмір аліментів на утримання непрацездатної дружини, позивачки, який дорівнюватиме 1/8 частці від заробітку відповідача щомісячно, що складатиме близька 2500 грн., буде відповідати інтересам як ОСОБА_2 , так й ОСОБА_1 , з якою мешкає спільний для сторін син, ОСОБА_4 .

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з відповідача на її утримання підлягають задоволенню частково, тобто в розмірі 1/8 частки від доходів ОСОБА_2 щомісячно.

За ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 12 серпня 2022 року та до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 вересня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д. О. Козлов