Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/401/22
Провадження № 2/936/105/2022
15.09.2022 смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - cудді Павлюка С.С
при секретарі - Собран Ю.О.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
та відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Воловець справу за позовом ОСОБА_1 до Воловецької селищної ради та ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи вимоги позивачка зазначає, що згідно повідомлення Державного виробничого підприємства технічної інвентаризації Закарпатської області, особистої власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 та членами її сім?ї не зареєстровано. Основна технічна документація виготовлена Мукачівським МБТІ - 05.11.1987, що підтверджується поточною інвентаризацією проведену «ДВПТІ» 10.07.2019. Згідно заповіту від 18.02.2009 ОСОБА_5 , житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , що складається з коридору, кухні, двох кімнат - заповіла своєму внукові ОСОБА_4 , 1990 р.н.; коридор та одну кімнату, заповіла своїй дочці ОСОБА_6 , 1964 р.н., в якій проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_4 1962 р.н., в даний час; літню кухню заповіла своєму внукові ОСОБА_7 , 1986 р.н.; сарай і всі надвірні споруди заповіла своїй дочці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , в рівних долях (порівну). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 при не зясованих обставинах в м. Одеса. На час смерті ОСОБА_4 в житловому будинку за адресою, АДРЕСА_2 , проживали і були зареєстровані позивачка ОСОБА_1 , її син ОСОБА_8 , 2015 р.н., її дочка ОСОБА_9 , 2017 р.н. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою АДРЕСА_1 . Спадкове майно складається з житлового будинку (літ. А), сарай (літ. Б), погріб (літ. Г), вбиральня (літ. Ж), літня кухня (літ. В), огорожа, хвіртка, ворота № 1-2, навіс (літ. Д), колодязь (насос) (літ. Е), який збудовано в 1954 році. Чоловік позивачки ОСОБА_4 в 2019 р. звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та почав збір документів необхідних для прийняття спадщини за заповітом. Однак, у зв?язку зі смертю не зміг реалізувати своє право на спадщину, хоча на час смерті ОСОБА_5 , проживав та був приписаним у даному будинку, а тому є таким, що згідно законодавства прийняв спадщину. В строк передбачений законодавством позивачка звернулась до державного нотаріуса, для оформлення права власності на спадкове майно, однак при зверненні нотаріусом їй роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, нотаріально таке право реалізувати неможливо. З урахуванням наведеного позивачка просить визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку.
29.04.2022 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
04.08.2022 до участі у справі в якості відповідача залучено ОСОБА_3 .
16.08.2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю.
Відповідач ОСОБА_3 щодо задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що позивач відмовилась від спадщини на його користь.
Представник відповідача Воловецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника селищної ради.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до повідомлення за вих. № 23 від 23.09.2021 Державного виробничого підприємства технічної інвентаризації Закарпатської області, особистої власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за особою ОСОБА_5 та членами її сімї не зареєстровано. Основна технічна документація виготовлена Мукачівським МБТІ - 05.11.1987, що стверджується поточною інвентаризацією проведену «ДВПТІ» 10.07.2019.
18.02.2009 ОСОБА_5 при житті склала заповіт, яким житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , що складається з коридору, кухні, двох кімнат - заповіла своєму внукові ОСОБА_4 , 1990 року народження; коридор, одну кімнату, заповіла своїй дочці ОСОБА_6 , 1964 р.н., в якій проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_7 1962 р.н., в даний час; літню кухню заповіла своєму внукові ОСОБА_7 , 1986 р.н.; сарай і всі надвірні споруди заповіла своїй дочці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , в рівних долях (порівну).
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Скотарської сільської ради 07.11.2016, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_4 , 1990 р.н. є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_5 . Проте, останній в установлений законом строк і порядку спадщину не прийняв та відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.І.Франківськ) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зіст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 входить право на коридор, кухню, дві кімнати житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , також на 1/3 частину господарських будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
Позивачка є дружиною померлого ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.09.2014.
На випадок своєї смерті ОСОБА_7 заповіт не залишив, а тому спадкування його дружиною ОСОБА_1 здійснюється за законом.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина за законом, яку в порядку визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняли ОСОБА_1 як його дружина, його син ОСОБА_8 , 2015 р.н., його дочка ОСОБА_9 , 2017 р.н. як неповнолітні діти, що стверджується довідкою виконавчого комітету Воловецької селищної ради №117 від 18.04.2022.
Таким чином, після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги за законом є його дружина та діти, якими подано у визначений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно постанови державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори від 29.07.2022 позивачу, яка діяла від свого імені та від імені своїх малолітніх дітей, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю.
Суд зазначає, про розподіл часток трьох спадкоємців першої черги за законом у спадщині, після смерті ОСОБА_7 .
Тому, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність права спадкоємців першої черги, в порядку спадкування за законом кожному з них трьох належить по 1/3 частки нерухомого майна, а саме: коридору, кухні, двох кімнат житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Таким чином, в суді доведена та обставина, що позивач ОСОБА_1 та її малолітні діти як спадкоємці за законом, прийняли спадщину і позивач звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
В силу ст.1259, ст.1261 ЦК спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7 має місце спадкування на коридор, кухню, дві кімнати житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , також на 1/3 частину господарських будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно заповіту складеного ОСОБА_5 18.02.2009, одну кімнату житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , заповіла своїй дочці ОСОБА_6 , 1964 р.н., літню кухню заповіла своєму внукові ОСОБА_7 , 1986 р.н.; сарай і всі надвірні споруди заповіла своїй дочці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , в рівних долях (порівну).
За змістом ч.1 ст.1275 ЦК, відповідно до роз`яснень наведених у п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадщину не прийняв спадкоємець за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.
Таким чином, ОСОБА_7 та її малолітні діти, як спадкоємці за законом успадкували коридор, кухню, дві кімнати житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , також на 1/3 частину господарських будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 ,тобто позов підлягає задоволенню в частині тої долі спадкового майна, яка належить спадкоємцю
Спадкоємець за законом ОСОБА_1 та її малолітні діти, прийняли спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК, про що зазначено у довідці виконавчого комітету Воловецької селищної ради №117 від 18.04.2022.
Отже, ОСОБА_1 та її малолітні діти в порядку спадкуванн за законом набули право на коридор, кухню, дві кімнати житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , також на 1/3 частину господарських будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно.
В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.
Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.
Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15, п.4.18 Розділу ІІ Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.
За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.
Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець ОСОБА_7 за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.
Таким чином, в суді доведена та обставина, що позивач як спадкоємець за законом, прийняла спадщину і звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно. Однак, враховуючи те, що спадкодавцем був складений заповіт також на користь інших спадкоємців, а також крім неї право на спадщину мають малолітні діти спадкодавця, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача із визнанням за нею права власності на коридор, кухню, дві кімнати житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , також на 1/9 частину господарських будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 , тобто позов підлягає задоволенню в частині тої долі спадкового майна, яка належить спадкоємцю.
За таких обставин, підстави для визнання права власності на увесь будинок за позивачем відсутні.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, статтями 1216-1223, 1258, 1259, 1261, 1262, 1268, 1275 ЦК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою АДРЕСА_2 , ІДН НОМЕР_4 право власності на 1/3 частину коридору, кухні, двох кімнат житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , також на 1/9 частину господарських будівель та споруд розташованих за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В решті позову - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН ІДН НОМЕР_4 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 ;
відповідач: Воловецька селищна рада, місце знаходження: смт.Воловець вул.Пушкіна, 7, Мукачівського району Закарпатської області.
Повний текст рішення виготовлено 15.09.2022
Суддя: Павлюк С.С