Провадження № 2/127/2273/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Бойко В.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Бердянськ» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Бердянськ» про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач є інвалідом 2 групи внаслідок отриманого трудового каліцтва, та відповідно до чинного законодавтва України Фонд соціального страхування України фінансує витрати на санітарно-курортне лікування потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я. ОСОБА_1 було надано санаторно-курортну путівку з метою забезпечення санаторно-курортним лікуванням, як інваліда II групи - постраждалого внаслідок нещасного випадку на виробництві у ТОВ «Санаторій Бердянськ». Одночасно, позивачу було надано три примірники договору № 133НВ про відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладам від 22.06.2021 року, який в супереч вимог закону не був підписаний зі сторони ТОВ «Санаторій Бердянськ». ОСОБА_1 отримавши зазначенні документи прибув до ТОВ «Санаторій Бердянськ». На момент прибуття ОСОБА_1 до Санаторію позивач надав документи, згідно зазначеного переліку. Проте адміністрація Санаторію категорично відмовила ОСОБА_1 у наданні йому санаторно-курортних послуг, поселенні з тих підстав, що у нього відсутній ПЛР - тест на Ковід 19. ОСОБА_1 намагався узгодити питання відсутності тесту, шляхом здачі його в санаторії чи лабораторії, однак, такі дії позивача не сподобались керівнику санаторія, який прийшов у ярість, почав ображати та грубити позивачу. Керівництво санаторію не запропонувало вирішити питання проходження тесту в санаторії або інший альтернативний шлях вирішення цього питання. Крім того, керівник санаторія відмовився надавати позивачу послуги з санаторно-курортного лікування, в грубій формі вимагав, щоб позивач залишив територію санаторія. Особисті речі, кошти ОСОБА_1 були викинуті охороною санаторію за територію закладу. Шляхом примусу, залякування, застосування сили, ОСОБА_1 було виштовхано з території санаторію. На такі протизаконні дії ОСОБА_1 викликав поліцію, однак, конфлікту ситуацію поліція не залагодила. ОСОБА_1 залишився без речей, коштів, на вулиці, в незнайомому місці, змушений був на попутному транспорті добиратися до залізничного вокзалу, принижуватись, шукати можливість повернутися додому. Таким чином, внаслідок неналежних дій відповідачів, що полягають у неповідомленні ОСОБА_1 про необхідність пред`явлення ПЛР-тесту під час прибуття до санаторію, відмови санаторію про прийняття позивача на лікування, - ОСОБА_1 не отримав санаторно-курортного лікування, яке йому гарантовано законом, агресивні та безапеляційні дії адміністрації санаторію, застосування фізичної сили та образ призвели, до того, що ОСОБА_1 було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Внаслідок ненадання санаторно-курортного лікування відповідачами не відшкодовано позивачу витрати на проїзд до місця знаходження санаторію та назад. Таким чином, розмір матеріальної шкоди (збитків) завдана неналежними діями відповідачів становить вартість проїзду у сумі 1 137,91 грн. Крім того, ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, оскільки адміністрацією санаторію категорично відмовлено у прийняті на відпочинок до санаторію, не запропоновано альтернативних шляхів вирішення питання щодо здачі ПЛР-тесту (за місцезнаходженням санаторію, або в найближчій лікарні, лабораторії), не забезпечено місцем (кімнатою) для перебування в день приїзду, приниження його як особистості, видворення охороною Санаторію за межі санаторію та вираження образ, погроз у сторону позивача, застосування фізичного примусу, що призвело до хвилювань, моральних страждань ОСОБА_1 , зміни звичайного укладу життя, він по серед ночі намагався знайти пристанище у чужому місці, не мав змоги повернутися, весь час знаходився на ногах, не спав, боявся за своє життя та змушений викликати поліцію, що спричинило значне погіршення його фізичного та психологічного здоров`я. Таким чином, йому було завдано моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2022 року відмовлено у відкритті провадження.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10.08.2022 року апеляцйну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бевз О.І. задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2022 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

09.09.2022 року на адресу суду від відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача зазначає, що Управління вчинило всі передбачені законом та Порядком №33 дії щодо надання ОСОБА_1 путівки до ТОВ «Санаторія Бердянськ». Вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_1 не перебував на лікуванні у ТОВ «Санаторій Бердянськ» не з вини відповідача, тому Управління не мало підстав для відшкодування йому вартості проїзду до санаторно-курортного закладу і назад, про що його було повідомлено. Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 не наводить перелік підстав в частині відшкодування моральної шкоди та не надає жодних доказів заподіяння йому моральних страждань та не обгрунтовує визначення розміру моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Пенсійного посвідчення Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є пенсіонером, вид пенсії - по інвалідності, 2 грп. трудове каліцтво. Термін дії: довічно (а.с.39).

З виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги Серія 12ААА №564895 ОСОБА_1 вбачається, що ступінь втрати професійної працездатності складає 65%, у зв`язку з трудовим каліцтвом від 07.04.2003 року, термін: безстроково. Потреба у додаткових видах допомоги: санітарно-курортне, медикаментозне лікуванння (а.с.40).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до ч.3 Ст. 42 ЗУ «Про «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»» Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, реабілітацію у сфері охорони здоров`я, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого.

Потерпілому, який став особою з інвалідністю, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а особам з інвалідністю І групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсує Фонд у розмірі, встановленому правлінням Фонду.

Граничні розміри витрат та умови відшкодування витрат за надані послуги з санаторно-курортного лікування профільним санаторно-курортним закладам визначено у Порядку відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою правління Фонду від 24.05.2017 №33.

Згідно п. 7 Порядку №33 потерпілі мають право вільного вибору санаторно-курортного закладу, розташованого на території України, у населених пунктах, на території яких органи державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі, відповідно до медичних показань за профілем лікування. Назву санаторно-курортного закладу та його місцезнаходження потерпілі зазначають у заяві.

02.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області із заявою про надання йому путівки до санаторно-курортного закладу клінічний санаторій «Бердянськ» (а.с.66).

Підставою для призначення санаторно-курортного лікування були довідка №3 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою № 070/о від 02.06.2021 та індивідуальна програму реабілітації ОСОБА_1 №90146 від 01.06.2021 (а.с.67-68).

Відповідно до Путівки №02273 ОСОБА_1 , з 25.08.2021 року по 17.09.2021 року мав перебувати на лікуванні в ТОВ «Санаторій Бердянськ» (а.с.51).

Відповідно до п. 2 Порядку №33 відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладам в межах граничних розмірів витрат здійснюється виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України, управліннями в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділеннями управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, які мають статус відокремлених підрозділів (якщо положеннями відокремлених підрозділів та/або довіреністю їм надано право на укладання договорів) (далі - Органи Фонду), за рахунок та в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду соціального страхування України, кошторисів відповідних Органів Фонду та в межах фінансових можливостей Фонду на ці цілі, шляхом відшкодування вартості санаторно-курортного лікування шляхом безготівкового перерахування коштів санаторно- курортним закладам, з якими укладено відповідні договори.

З Гарантійного листа №10/810 від 11.06.2021 року вбачається, що вартість санаторно-курортного оздоровлення ОСОБА_1 терміном у 24 дні, профіль захворювання: опорно-руховий, складає 15 216,00 грн (а.с.69).

Як вбачається з Договору №133 НВ про відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладом за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання від 22.06.2021 року, ОСОБА_1 з однієї сторони, та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, в особі виконуючого обов`язки начальника Вінницького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області Серебрякової В.І. з другої сторони, та ТОВ «Санаторій Бердянськ», в особі виконавчого директора Потоцького В.П., з третьої сторони, а разом уклали договір про те, що виконавець зобов`язується протягом строку дії Договору надати замовнику послуги з санаторно-курортного лікування у порядку та на умовах визначених цим Договором, а замовник та Орган Фонду зобов`язуються відшкодувати виконавцеві витрати за надані послуги у порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с.71-76).

З Переліку послуг з санаторно-курортного лікування ОСОБА_1 вбачається, що вартість послуги за курс санаторно-курортного лікування складає 15 216,00 грн. (а.с.77).

Як зазначає позивач, у визначений день він прибув до ТОВ «Санаторій Бердянськ» із усіма необхідними документами, однак, йому було відмовлено у надані санаторно-курортних послуг та поселені з тих підстав, що у нього відсутній ПЛР тесту на Ковід-19. Крім того, зазначив, що йому не було повідомлено про необхідність здачі даного тесту.

Відповідно до п.17 Порядку під час прибуття до санаторно-курортного закладу потерпілий пред`являє паспорт, посвідчення, в якому зазначено групу інвалідності, та надає санаторно-курортну путівку, а також оформлену належним чином санаторно-курортну карту за формою № 072/о, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.07.2014 № 527, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 13.08.2014 № 959/25736.

Крім того, у Договорі № 133 та санаторно-курортній путівці зазначено, що позивач для отрмання санітарно-курортного лікування повинен надати паспорт, санаторно-курортну путівку та санаторно-курортну карту.

Відповідно до Заяви про надання путівки до санаторно-курортного закладу, 10.08.2021 року ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами перебування в санаторії, одним із пунктів таких умов є: зобов`язання прибути в санаторно-лікувальний заклад з путівкою, паспортом, пенсійним посвідченням та санаторно-курортною картою за формою №072-о (а.с.66, зворот).

Разом з тим, як вбачається з Листа №19 від 17.01.2022 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Стрижавської територіальної громади» зазначив, що в період з 25.08.2021 року по 17.09.2021 року ОСОБА_1 санаторно-курортна карта на паперовому носії не видавалася, оскільки пацієнт перед вїздом на санаторно-курортне лікування не звертався в амбулаторію з метою отримання санаторно-курортної карти. 25.08.2021 року сімейний лікар ОСОБА_3 на прохання в телефоному режимі ОСОБА_1 направила йому санаторно-курортну карту для проходження санаторно-курортного лікування в санаторії ТОВ «Санаторій Бердянськ» засобами електронного зв`язку (а.с.52).

Також, з Листа ТОВ «Санаторій Бердянськ» №10/964 від 25.08.2021 року вбачається, що 25.08.2021 рроку до санаторно-курортного закладу ТОВ «Санаторій Бердянськ» по путівці №02273 терміном заїзду з 25.08.2021 року прибув потерпілий на виробництві, особа з інвалідністю ІІ групи, ОСОБА_1 . Під час оформлена оформлення документів в приймальному відділенні санаторію ОСОБА_1 не надав санаторно-курортну карту за формою №072/о та довідку від сімейного лікаря щодо санаторно-епідемічного оточення, посилаючись на те, що він забув документи вдома. ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до умов трьохстороннього договору №133НВ від 22.06.2021 року виконавець має право не приймати на санаторно-курорте лікування замовника без путівки на його ім`я та санаторно-курортної картки. ОСОБА_1 пообіцяв надати сканкопію санаторно-курортної карти за формою №072/о та довідку від сімейного лікаря щодо санаторно-епідемічного оточення до 18.00 год. поточного дня, однак так і зробив цього. Враховуючи вищевикладене та неадекватну поведінку ОСОБА_1 , адміністрація санаторію відмовила прийняти його на лікування (а.с.55).

Листом від 30.08.2021 року №10/974 ТОВ «Санаторій Бердянськ» надало відповідь на лист Вінницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, з якого також вбачається, що ТОВ «Санаторій Бердянськ» відмовив у прийнятті до санаторно-курортного закладу ОСОБА_1 по путівці №02273 керуючись вимогами п.17 Додатку 1 до Постанови правління Фонду від 24.05.2017 року №33 «Порядок відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання». ОСОБА_1 під час прибуття до санаторно-курортного закладу не надав оформлену належним чином санаторно-курортну карту за формою №072/о та довідку ввід сімейного лікаря щодо санаторно-епідемічного оточення (а.с.79).

Також, 07.09.2021 року Вінницьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на звернення ОСОБА_1 , повідомило, що у зв`язку з недотриманням ОСОБА_1 умов тристороннього договору, а саме п.8.6.4. Договору, санаторій не прийняв ОСОБА_1 без належних документів. Таким чином, підстав для відшкодування ОСОБА_1 вартості проїзду до санаторно-курортного закладу та в зворотньому напрямку (а.с.81).

Однак, позивач вважає, що відповідачами порушено його права та просив суд стягнути матеріальну допомогу у розмірі 1 137,91 грн за проїзд до санаторію та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

На підтвердження завданої матеріальної шкоди у розмірі 1 137,91 грн. позивач надав суду квитки на потяг: № НОМЕР_2 , дата відправлення: 24.08.2021 року на 13 год. 46 хв. Вінниця-Київ на суму 221,45 грн; №228 КБ, дата відправлення: 24.08.2021 року на 19 год. 19 хв. Київ-Бердянськ на суму 539,17 грн.; №186 ПБ, дата відправлення 26.08.2021 року на 15 год. 05 хв. Бердянськ-Вінниця на суму 377,29 грн. Разом складає: 1 137,91 грн. (а.с.57-58).

Крім того, позивач зазначає, що відповідачами всупереч вимогам закону не був підписаний зі сторони ТОВ «Санаторій Бердянськ» Договір №133 від 22.06.2021 року.

Суд не погоджується здоводами позивача та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до п. 13 Порядку №33 Орган Фонду готує три примірники договору, один - для Органу Фонду, другий - для потерпілого, третій - для санаторно-курортного закладу. Підписані та скріплені печаткою (за наявності) Органу Фонду три примірники договору передаються санаторно- курортному закладу для оформлення.

Санаторно-курортний заклад повертає Органу Фонду три примірники договору, підписані та скріплені печаткою (у разі наявності) закладу, для підписання зі сторони потерпілого, разом з яким надсилає до Органу Фонду оформлену на потерпілого санаторно-курортну путівку.

Управління надає копію підписаного сторонами договору №133НВ від 22.06.2021 про відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який спростовує доводи Позивача про те, що йому було надано три примірники непідписаного зі сторони ТОВ «Санаторій Бердянськ» договору. Копію даного договору ОСОБА_1 додає до позовної заяви і його примірник так само підписаний зі сторони ТОВ «Санаторій Бердянськ».

Отже, доводи позивача про те, що йому було надано три примірники непідписаного зі сторони ТОВ «Санаторій Бердянськ» договору не відповідають обставинам справи та не підтверджені доказами.

Крім того, Постановою КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 1 серпня 2020 року по 31 грудня 2020 року установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11.03.2020 № 211Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 20 травня 2020 р.№ 392Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Як вже зазначалося судом, відносини між сторонами з приводу надання ОСОБА_1 санаторно-курортних послуг урегульовані умовами Договору №133НВ від 22.06.2021.

Відповідно до п. 9.3 договору №133НВ від 22.06.2021 року Орган Фонду не несе відповідальності за порушення Замовником умов Договору, а Замовник не несе відповідальності перед Виконавцем за порушення умов Договору Органом Фонду.

А згідно п. 9.4 цього Договору за порушення умов Договору Виконавець несе відповідальність відносно тієї Сторони Договору щодо якої було вчинено порушення.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що в результаті неналежних дії та бездіяльність органів Фонду, йому було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Що стосується компенсації витрати ОСОБА_1 на проїзд до ТОВ «Санаторій Бердянськ» і назад суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону потерпілому, який став особою з інвалідністю, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування і назад.

Пунктом 18 Порядку №33 після завершення санаторно-курортного лікування санаторно-курортний заклад видає заповнений зворотний талон до санаторно-курортної путівки потерпілому та, за наявності, супроводжуючій особі із зазначенням прізвища, імені, по батькові та строку перебування, завірений підписом керівника (уповноваженої ним особи) і скріплений печаткою закладу (за наявності), який потерпілий здає до Органу Фонду.

Згідно п. 25 Порядку №33 потерпілому та супроводжуючій особі (якщо потребу в супроводі визначено МСЕК) Органи Фонду компенсують витрати на проїзд до санаторно-курортного закладу та у зворотному напрямку за умови надання до Органу Фонду відповідної заяви, заповнених зворотних талонів до путівок, згідно з поданими проїзними документами (квитками на проїзд та на перевезення багажу, квитанціями на постільну білизну, багажними квитанціями тощо).

Оскільки ОСОБА_1 не перебував на лікуванні у ТОВ «Санаторій Бердянськ» не з вини відповідачів, а у зв`язку з тим, що не виконав умови Догоору №133НВ від 22.06.2021 року, підстави для відшкодування йому вартості проїзду до санаторно-курортного закладу і назад відсутні.

Таким чином, Управління вчинило всі передбачені Законом, Порядком №33 та заходи щодо надання ОСОБА_1 путівки до ТОВ «Санаторій Бердянськ».

Разом з тим, позивач просив суд стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 року роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 5 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вказаної Постанови ПВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу не було спричинені моральну шкоду, які полягали у моральних стражданнях з приводу неотримання санаторно-лікувального лікування, оскільки позивач своїми діями (ненадання санаторно-курортної карти за формою №072-о та Довідки від сімейного лікаря щодо санітарно-епідемічного оточення) створив умови, в результаті яких йому було відмовлено у лікуванні.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність дискримінації позивача у відмові від надання санаторно-курортного лікування через недотримання ним вимог, встановлених Догором №133- НВ від 22.06.2021 року.

Враховуючи те, що суд не знайшов підтвердження належними та допустимими доказами факт порушення прав та законних інтересів позивача, не доведено протиправність дій відповідачів, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд приходить до висновку, що законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Бердянськ» про стягнення матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування України у Вінницькій області, , адреса: м.Вінниця, вул.Зодчих, буд.22.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій Бердянськ», , адреса: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Котляревського, буд.18.

Повний текст судового рішення складено 02.11.2022 року.

Суддя: