Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2277/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молнар Тетяна Іванівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молнар Тетяна Іванівна, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28.08.2010 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у виконкомі Неветленфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 9.

Під час шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, а тому вона звернула з вимогою про стягнення аліментів.

Відповідач їздить на заробітки за кордон, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають.

Домовленості про сплату аліментів на утримання малолітніх дітей немає, добровільно сплачувати аліменти відповідач не хоче, а тому позивач звернувся з вимогою про стягнення аліментів у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку із застосуванням індексу інфляції.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.05.2022 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.06.2022 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молнар Тетяна Іванівна, залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків та виконання вимог цієї ухвали протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

17.06.2022 року представником позивача подано заяву на виконання ухвали. Недоліки позовної заяви усунуто.

Відповідачу направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, які відповідач отримав 24.05.2022 року (а.с.18-19).

Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, як і заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що 28.08.2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у виконкомі Неветленфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 9.

Під час шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманнні (а.с.25).

Відповідач участі в належному утриманні дітей не приймає. Дані, які б свідчили про офіційне працевлаштування на час вирішення судом спору у справі відсутні.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року № 1928 - IX, з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить : з 01 січня-2618,0 грн, з 01 липня - 2744,0 грн., з 01 грудня - 2833,0 грн.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, щомісячно, позивач не підтвердила жодними доказами про обґрунтованість такого розміру аліментів, з урахуванням стану здоров`я дитини, задовільного стану здоров`я відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на його утриманні з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину, щомісячно, що є співмірним з розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2022 рік», оскільки доказів, які б давали підстави стягувати з відповідача аліментів в меншому чи більшому розмірі сторонами не надано та судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрат від оплати яких ОСОБА_1 звільнена, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку із застосуванням індексу інфляції, починаючи з 10.05.2022 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.06.2022 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк