КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/4267/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/582/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України, треті особи: директор гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України ОСОБА_2, Національна академія аграрних наук України, про стягнення заробітної плати, проведення повного розрахунку при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Гаврилової О.В.,-

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.

Позивач просила стягнути з гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України на свою користь недоотриману заробітну плату за вересень-грудень 2020 року, компенсацію за невикористані дні відпустки, вихідну допомогу при звільненні за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, відповідно до ст. 44 КЗпП України, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення; зобов`язати гуртожиток-готель аспірантів Національної академії аграрних наук України видати на їй руки копію наказу про звільнення та трудову книжку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 лютого 2015 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду головного бухгалтера гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України.

10 червня 2020 року позивачу на загальних зборах трудового колективу був доведений наказ директора Гуртожитку-готелю аспірантів НААН України № 37 від 10 червня 2020 року «Про скорочення чисельності працівників в 2020 році», згідно якого з 01 вересня 2020 року вводиться в дію новий штатний розпис з скасуванням структурного підрозділу Бухгалтерської служби, скороченням посади старшого касира, а також вказано, що посада головного бухгалтера перейменовується на посаду спеціаліста-бухгалтера з виконанням обов`язків старшого касира в повному обсязі.

Позивачка вважає, що відсутні будь-які законні підстави для введення в дію нового штатного розпису. Наказ директора гуртожитку-готелю аспірантів НААН України №37 від 10 червня 2020 року є неправомірним та порушує вимоги чинного законодавства про працю.

Позивачка неодноразово направляла повідомлення Президенту НААН України щодо наявних порушень трудового законодавства.

27 листопада 2020 року у присутності працівників Установи, позивачу було вручено повідомлення від директора гуртожитку-готелю аспірантів НААН України, що згідно з наказом № 76 від 28 вересня 2020 року «Про введенню в дію структури та штатного розпису», позивачка повинна бути звільнена 30 листопада 2020 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, в якому позивачка відмовилась обіймати посаду спеціаліста-бухгалтера.

30 грудня 2020 року позивачкою була належним чином оформлена та подана письмова заява про звільнення її з займаної посади з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з вимогою видачі на руки копії наказу про звільнення та трудової книжки, однак позивач отримала відмову у звільненні.

ОСОБА_1 зазначає, що вона вважається звільненою з займаної посади у відповідності до поданої заяви 30 грудня 2020 року.

Відповідачем у день звільнення не повідомлено позивача про нараховані суми, належні при звільненні, не здійснено виплату належних сум, не видано на руки трудову книжку та наказ про звільнення, що є порушенням норм трудового законодавства.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу гуртожиток-готель аспірантів Національної академії аграрних наук України зазначив, що апеляційна скарга необґрунтована, а рішення суду першої інстанції законне.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності визначених законом підстав для задоволення позову.

Судом першої інстанції зазначено, що твердження позивачки про те, що роботодавець зобов`язаний звільнити працівника на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України суперечить змісту вказаної норми закону, якою визначено право працівника на розірвання трудового договору за наведених в ній обставин, а не обов`язок роботодавця звільнити працівника саме за вказаною частиною статті, в разі подання відповідної заяви працівником.

При цьому відповідач фактично скористався своїм правом на відмову в розірванні трудового договору з позивачем з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України, про що її було повідомлено листами від 30 грудня 2020 року та від 13 січня 2021 року.

Наказ про звільнення позивачки відповідачем не видавався, відповідний запис до її трудової книжки не вносився.

Судом першої інстанції встановлено, що на час розгляду даної справи позивачка продовжує перебувати в трудових відносинах з відповідачем, що в свою чергу свідчить про неприпинення між сторонами трудових відносин.

Враховуючи відсутність факту звільнення позивачки (розірвання з нею трудового договору), стягнення заявлених позивачкою сум у вигляді компенсації за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення, є безпідставним.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що за період вересень-грудень

2020 року мало місце недорахування позивачеві заробітної плати, виходячи з посадового окладу іншого, ніж оклад головного бухгалтера, визначений з 01 січня 2020 року.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що наказом директора гуртожитку-готелю аспірантів НААН № 21 від 16 лютого 2015 року ОСОБА_1 прийнято виконуючим обов`язки головного бухгалтера з правом другого підпису, з 16 лютого 2015 року з випробним терміном 2 місяці.

Наказом директора гуртожитку-готелю аспірантів НААН № 27 від 17 квітня 2015 року ОСОБА_1 затверджено на посаді головного бухгалтера з правом другого підпису, з 17 квітня 2015 року, встановлено заробітну плату згідно штатного розпису установи.

Згідно положень п. 6.2. статуту гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України, Академія, серед іншого, затверджує штатний розпис і кошторис гуртожитку.

Відповідно до положень п. 6.9. статуту гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України, головний бухгалтер гуртожитку призначається на посаду і звільняється з неї директором гуртожитку за погодженням з Академією.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про звільнення з посади головного бухгалтера на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з невиконанням та порушенням чинного законодавства про працю щодо неї з боку директора гуртожитку. Просила провести з нею розрахунок та видати їй трудову книжку, а також надати копію наказу про звільнення з роботи, згідно ст.ст. 47, 116 КЗпП України.

Листом від 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у такому звільненні, оскільки зі сторони керівництва установи не здійснювалися порушення умов законодавства про працю, умов колективного та трудового договору. Без погодження звільнення НААН з будь-яких підстав, видання наказу про її звільнення та видача трудової книжки неможлива.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що нею 30 грудня 2020 року було подано заяву про звільнення з посади головного бухгалтера на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв`язку із порушенням відносно неї трудових прав.

На думку позивача, порушенням її прав стала неправомірна зміна штатного розпису, у зв`язку із чим посада головного бухгалтера перейменовується на посаду спеціаліста-бухгалтера з виконанням обов`язків старшого касира. У зв`язку із цим, позивач просила стягнути з відповідача на її користь недоотриману заробітну плату за вересень-грудень 2020 року, компенсацію за невикористані дні відпустки, вихідну допомогу при звільненні, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, а також видати трудову книжку та наказ про звільнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

За змістом ст. 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства

(ч. 3 ст. 38 КЗпП України) не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору.

При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 було подано заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗПП України.

Листом від 30 грудня 2020 року їй було відмовлено у звільненні на підставі ч. 3 ст. 38 КЗПП України.

Наказ про звільнення ОСОБА_1 відповідачем не видався.

При розгляді справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність порушення трудових прав ОСОБА_1 з боку відповідача, оскільки Національною академією аграрних наук України не було погоджено відповідні зміни в структурі установи, не був затверджений новий штатний розпис, згідно якого посада головного бухгалтера перейменовується на посаду спеціаліста-бухгалтера з виконанням обов`язків старшого касира, на які позивач посилається як на підставу для звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП.

З огляду на це, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові в межах заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач повинен був видати позивачу копію наказу про звільнення та належно оформлену трудову книжку, провести розрахунок, є безпідставні, оскільки заява позивачки від 30 грудня 2020 року про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України не була прийнята відповідачем, наказ про звільнення позивачки не видавався.

Також висновки суду першої інстанції є правильними щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та інших виплат, оскільки фактично позивач не була звільнена.

Разом з тим, незважаючи на правильність висновків суду щодо безпідставності позовних вимог, спір між сторонами фактично залишився не вирішеним, оскільки позивачка після написання заяви про звільнення фактично припинила здійснювати свої трудові обов`язки та не з`являється на своє робоче місце, а відповідач, в свою чергу, не вирішує питання про її звільнення, та фактично продовжує з нею трудові правовідносини.

З метою забезпечення принципу юридичної визначеності та фактичного вирішення спору між сторонами, виходячи із змісту ст. 5 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачкою була подана заява про звільнення, проте в ході розгляду не було встановлено з боку відповідача щодо неї порушення норм трудового законодавства, які б стали підставою для її звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗПП України, колегія суддів знаходить можливим доповнити рішення суду та вважати ОСОБА_1 звільненою з посади головного бухгалтера гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 30 грудня 2020 року із зобов`язанням гуртожиток-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України провести з ОСОБА_1 розрахунок при звільненні відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом його доповнення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року змінити, доповнивши його резолютивну частину:

вважати ОСОБА_1 звільненою з посади головного бухгалтера гуртожитку-готелю аспірантів Національної академії аграрних наук України за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 30 грудня 2020 року.

зобов`язати гуртожиток-готель аспірантів Національної академії аграрних наук України провести з ОСОБА_1 розрахунок при звільненні відповідно до вимог чинного законодавства.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко