Справа № 450/185/22 Провадження № 2/450/422/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на: земельну частку (пай) у землі розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №576925 від 07.07.2008 року; земельну частку (пай) у землі розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №576923 від 07.07.2008 року. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . До кола спадкоємців першої черги увійшли чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 . До складу спадкової маси після її смерті увійшло право на земельну частку (пай) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай). На момент смерті ОСОБА_4 , її чоловік та син проживали та були зареєстровані разом з нею у АДРЕСА_1 , а після її смерті продовжували управляти спадковим майном. Про свою відмову від права на спадкування вони не заявляли, а тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . До кола спадкоємців першої черги увійшли сини ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . До складу спадкової маси після його смерті увійшло право на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), та право на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_4 . На момент смерті ОСОБА_3 , сини ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали та були зареєстровані разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , а після його смерті продовжили управляти спадковим майном, не заявляли про свою відмову від права на спадкування, а тому набули право на вказане майно, а саме: по 1/2 частині земельної частки (паю) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах та по 1/4 частині земельної частки (паю) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , до кола спадкоємців першої черги увійшов лише ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_5 був одинокий. До складу спадкової маси після його смерті увійшло право: на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 та на 3/4 частини земельної частки (паю) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_4 . На момент смерті ОСОБА_5 , проживав і був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент його смерті проживав ОСОБА_2 , який не заявляв відмову від спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який розпорядився своїм майном на випадок смерті, склавши 08.08.2019 року заповіт на користь позивача. До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 увійшло право на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 та на земельну частку (пай) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_4 . У встановлений шестимісячний термін вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Визнати право власності на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості, оскільки в спадкодавця відсутні документи на право на спадкове майно, а тому позивач змушена звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно в судовому порядку.

В судове засідання позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не прибула, подала до суду клопотання, яким просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не скеровував.

Повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ним було отримано.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України без поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

14.01.2022 року ухвала про відкриття провадження; 22.02.2022 року ухвали підготовчого судового засідання; 10.03.2022 року скерування ухвал; 29.03.2022 року відповідь Пустомитівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області на ухвалу суду; 24.03.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 20.04.2022 року відповідь Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області на ухвалу суду; 24.03.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 26.04.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 09.05.2022 року нагадування про необхідність виконання ухвали; 17.05.2022 року відповідь приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. на ухвалу суду; 24.05.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 25.05.2022 року скерування ухвали; 20.06.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 28.06.2022 року інформація Львівського державного нотаріального архіву щодо виконання ухвали суду; 21.07.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 07.09.2022 року ухвала судового засідання; 21.09.2022 року клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 30.10.1997 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну частку пай у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576923 від 07.07.2008 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 04.12.1995 року №53.

ОСОБА_4 до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали та були зареєстровані чоловік ОСОБА_3 , 1930 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , 1951 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується довідкою Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №2 від 02.01.2020 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 своїм майном не розпорядилася.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому питання щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року.

Таким чином, дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК Української РСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після смерті дружини та матері в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, вступивши в управління спадковим майном, оскільки постійно проживали та були зареєстровані разом з нею на момент відкриття спадщини.

Факт родинних відносин підтверджується актовим записом про шлюб №1 від 20.01.1951 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; актовим записом про народження №12 від 08.11.1951 року ОСОБА_5 , батьками якого вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 24.09.2002 року, актовий запис №23.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576925 від 07.07.2008 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 04.12.1995 року №53, та права на 1/2 земельної частки (паю) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576923 від 07.07.2008 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 04.12.1995 року №53.

ОСОБА_3 до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним проживали та були зареєстровані його сини ОСОБА_5 , 1951 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , 1955 р. н., який проживав та був зареєстрований за вказаною адресою на момент видачі довідки, що стверджується довідкою Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №3 від 02.01.2020 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 своїм майном не розпорядився.

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 після смерті батька в силу вимог п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, вступивши в управління спадковим майном, оскільки постійно проживали та були зареєстровані разом з ним на час відкриття спадщини.

Факт родинних відносин підтверджується актовим записом про народження №12 від 08.11.1951 року ОСОБА_5 та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_3 , виданим 21.08.1990 року повторно, у яких батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 04.12.2007 року, актовий запис №24.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на 1/2 земельної частки (паю) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576925 від 07.07.2008 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 04.12.1995 року №53 та права на 3/4 земельної частки (паю) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576923 від 07.07.2008 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 04.12.1995 року №53.

ОСОБА_5 до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним проживав та був зареєстрований його брат ОСОБА_2 , 1955 р.н., що стверджується довідкою Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №52 від 17.02.2020 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 своїм майном не розпорядився.

Факт родинних відносин, а саме, що спадкодавець був рідним братом спадкоємця судом встановлено.

ОСОБА_2 після смерті брата в силу вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із братом та не заявляв про відмову від спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Як вбачається з інформації, наданої Пустомитівською державною нотаріальною конторою Львівської області від 20.04.2022 року №4859/92, та Львівським державним нотаріальним архівом від 24.06.2022 року № 1159, спадкові справи на спадкодавців ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та на спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилися.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , виданим виконавчим комітетом Вовківськоюї сільської ради Пустомитівського району Львівської області 07.04.2020 року, актовий запис №7.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576925 від 07.07.2008 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 04.12.1995 року №53 та права на земельну частку (пай) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576923 від 07.07.2008 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 04.12.1995 року №53.

ОСОБА_2 28.08.2019 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Ю.В., зареєстрований в реєстрі за №2469,2470. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 після укладення шлюбу іменується прізвищем « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 29.10.2019 року, актовий запис №3797.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравари О.Р. із заявою від 03.09.2020 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений шестимісячний термін. Однак реалізувати своє право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця.

Таким чином, відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та не заявляла відмови від неї.

Оскільки спадкодавець за час свого життя не виготовив документів про право власності на належне йому майно, саме ця обставина позбавляє позивачку отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Приписами ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були працівниками СС «Промінь», згідно інформації наданої Солонківською сільською радою Львівського району Львівської області від 19.09.2022 року №1605 та були включені до Списків осіб, які мають право на середню земельну частку по с/с «Промінь» Вовківської сільської Ради Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується Проектом роздержавлення та приватизації земель селянської спілки пайовиків «Промінь» Вовківської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області.

Розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 04.12.1995 року №53 затверджено середню земельну частку по Вовківській сільській Раді народних депутатів в розмірі 2,93 га.

Таким чином ОСОБА_3 , ОСОБА_4 набули права на земельну частку (пай) згідно згаданих вище сертифікатів на право на земельну частку (пай), незважаючи на те, що за життя сертифікатів на право на земельну частку (пай) не отримали.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, належного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно на спадкодавця відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за заповітом претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст. ст. 524, 524, 529, 548, 549, ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст. ст. 321, 392, 1216-1218, 1258, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на:

-на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576925, виданого Пустомитівською районною державною адміністрацією 07.07.2008 року, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 2510;

-земельну частку (пай) у землі, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №576923, виданого Пустомитівською районною державною адміністрацією 07.07.2008 року, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 2509.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81131, Львівська область, Львівський район, с.Солонка, вул. Центральна, 3.

СуддяД. А. Кукса