Справа № 541/2105/22
Провадження № 2-з/541/23/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування своєї заяви зазначив, що ним до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області подано позовну заяву до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними та припинення дій. В зв`язку з чим просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерне Товариство «Полтаваобленерго» за власний рахунок поновити електропостачання будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , протягом трьох днів з моменту отримання копії цієї ухвали та заборонити Акціонерному товариству «Полтаваобленерго» вчиняти дії, спрямовані на припинення (зупинення) надання послуг з електропостачання будинковолодіння по АДРЕСА_1 до вступу рішення у цій справі в законну силу.

Вивчивши подану позовну заяву та заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За ч. 3ст.150ЦПКУкраїни заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. При вирішенні

питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Судом встановлено, що предметом позову, з яким звернувся ОСОБА_1 до суду є вимога позивача до відповідача АТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконними та припинення дій по стягненню у позасудовому порядку заборгованості з ОСОБА_1 на підставі акту про порушення від 20.03.2019 року ОСОБА_1 положень ПРРЕЕ, на підставі якого відповідач виготовило претензію №1/2022 на суму 26839,44 грн. із вимогою до ОСОБА_1 про сплату заборгованості на рахунок відповідача.

При цьому, слід зазначити, що забезпечення позову здійснюється в межах предмету позову.

Суд вважає, що захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не є співмірним із заявленими позовними вимогами та вид і захід забезпечення позову не пов`язаний з предметом позову і предметом спору.

Крім того, зважаючи на вищенаведене, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерне Товариство «Полтаваобленерго» за власний рахунок поновити електропостачання будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , не може ніяким чином ускладнити виконання рішення суду у разі його задоволення за позовом про визнання незаконними дій про стягнення заборгованості, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. М. Дністрян