Справа № 211/3393/21
Провадження № 2/211/609/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 вересня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Середньої Н.Г.,

при секретарі Бехало В.В.,

з участю: представника відповідача Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - Серженко Л.К., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ямкового В.І.,

у відсутність: позивача та його представника, представників Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Управління Держваної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання договору купівлі-продажу недійним,

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати недійсними електронні торги № 258219 з реалізації арештованого майна - автомобіля HYUNDAY модель Н1, 2011 р.в., номер VIN: НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , результати яких оформлені протоколом № 333376 проведення електронних торгів від 04.06.2018 року, стягнувши з Довгинцівського відділу ДВС на його корить 158 650,00 грн., сплачених за вказаний автомобіль. В обґрунтування вимог зазначено, що 25.01.2018 за заявкою Довгинцівського відділу ДВС було передано на реалізацію ДП «Сетам» автомобіль HYUNDAY, д/н НОМЕР_2 , який 18.05.2018 було придбано ним, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 333376 та актом про проведення електронних торгів від 18.06.2018. Однак умови договору купівлі-продажу не були виконані, оскільки він не отримав від відділу ДВС автівку, за яку ним в повному обсязі сплачено кошти. Так, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів. З огляду на те, що даний договір є специфічним та не містить конкретних строків щодо передачі товару покупцеві, до даних правовідносин застосовуються положення ч. 2 ст. 530 ЦК України. Державним виконавцем Серженко Л.К. постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.11.2017 призначено зберігача авто ОСОБА_1 20.08.2018 ним в телефонному режимі було повідомлено державного виконавця про те, що 27.08.2018 він прибуде забирати автівку у зберігача, однак 27.08.2018 автівки за місцем його зберігання не було, будь-яких пояснень з цього приводу не було, в зв`язку з чим ним було викликано поліцію для фіксації правопорушення. 28.08.2018 придбаний ним автомобіль знову переданий йому не був, в зв`язку з чим було повторно викликано поліцію. З метою отримання автомобіля ним неодноразово були звернення до Довгинцівського ВДВС, проте жодних дій вказаним відділом для передачі автівки йому вчинено не було, направлену на їх адресу претензію, залишено без належного реагування. Тому вважає, що даний правочин не відповідає вимогам ст. 215 ЦК України, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, за якими він повинен був отримати автомобіль HYUNDAY, тому просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 11 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021, справу розподілено на суддю Середню Н.Г. у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 19 серпня 2021 року прийнято справу до свого провадження.

Ухвалою суду від 20 квітня 2022 року за клопотанням представника позивача залучено в якості співвідповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В судове засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за їх з позивачем відсутності.

Представник відповідача Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Серженко Л.К. вимоги позову не визнала, вказавши, що заявлені вимоги необґрунтовані. Так, автомобіль HYUNDAY д/н НОМЕР_2 було продано в межах зведеного виконавчого провадження по ТОВ «Механобрчормет», яке перебувало і перебуває в області. Було призначено експертизу на оцінку вказаної автівки. Через ДП «Сетам» було передано на реалізацію вказаний автомобіль, Довгинцівським ВДВС на 25.01.2018 було призначено торги. До позивача черга по торгам дійшла лише 18.05.2018, тоді ж ним і було придбано автомобіль. Торги було проведено згідно норм чинного законодавства, нею видано акт про проведення електронних торгів, ОСОБА_2 повинен був з`явитися до зберігача автомобіля, про що вона неодноразово повідомляла позивача у телефонному режимі. Порушень з її боку, як державного виконавця, не було, скарг в межах виконавчого провадження з приводу електронних торгів, від учасників теж не було. Виконавче провадження, в межах якого було проведено електронні торги, перебуває у Відділі примусових виконань судових рішень у Дніпропетровській області, тому вважає, що вини її немає і вимоги до Довгинцівського ВДВС задоволенню не підлягають.

У відзиві на позов (а.с. 45-49) Довгинцівським ВДВС зазначено, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем було описано майно боржника ПАТ «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет», а саме автомобіль марки «HYUNDAY» 2011 р.в., д/н НОМЕР_2 . Згідно з постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.11.2017, Довгинцівським ВДВС передано вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_1 19.01.2018 державним виконавцем було винесено постанову про зміну зберігача на в.о. генерального директора Механобрчормет ОСОБА_5., яка була вручена зберігачеві під підпис. Вартість вказаної автівки згідно експертної оцінки склала 100 134,00 грн. Реалізація арештованого майна здійснювалась шляхом електронних торгів. 25.01.2018 у порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів ДП «Сетам» пропонувало до продажу вищевказаний транспортний засіб, 18.05.2018 за наслідками проведення прилюдних торгів переможцем аукціону було визнано позивача, який придбав автомобіль марки «HYUNDAY», про що було складено протокол № 333376 за результатами торгів. Державним виконавцем 18.06.2018 було складено акт про проведені електронні торги, який було затверджено начальником відділу ДВС та направлений переможцю торгів ОСОБА_2 . Предметом позовних вимог є визнання електронних торгів недійсними. Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акту. Проте ОСОБА_2 , згідно наданих до суду доданих до позову додатків, лише 27.08.2018 вперше з`явився для отримання майна. Згідно постанови від 05.07.2018 зведене виконавче провадження № 53034998 відносно боржника ПАТ «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» до складу якого входило 223 виконавчих проваджень було передано з Довгинцівського ВДВС до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Отже з 09.07.2018 на виконанні у Довгинцівському ВДВС не перебували вказані виконавчі провадження, а тому державний виконавець Серженко Л.К. не мала повноважень щодо здійснення будь-яких процесуальних дій щодо передачі майна: транспортного засобу «HYUNDAY» державний номер НОМЕР_2 . Довгинцівським ВДВС електронні торги з продажу транспортного засобу марки «HYUNDAY» були проведені з дотриманням вимог законодавства, чинного на час їх проведення. Тому просить відмовити в задоволенні вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ямкового В.І. заявлені вимоги не визнав з підстав, викладених в письмових поясненнях.

В обґрунтування письмових пояснень (а.с. 135-137) зазначено, що правова природа продажу майна з електронних торгів є правочином, що дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів. ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного правочину, жодних вимог до нього позивачем не висунуто, а тому він не може бути відповідачем за позовом у даній справі. До того ж вказаний транспортний засіб дійсно передавався йому на відповідальне зберігання, однак в подальшому, 19.01.2018, ще до проведення електронних торгів, державним виконавцем було винесено постанову про зміну зберігача на виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» ОСОБА_5 , про що також зазначено Довгинцівським ВДВС. Позивачем не наведено у позові, порушення яких норм законодавства, пов`язаних з проведенням електронних торгів, зумовлює їх недійсність: чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав та законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Позивач посилається як на підставу недійсності договору порушення Довгинцівським ВДВС, як продавцем, обов`язку щодо передачі позивачу, як покупцю товару, автомобілю марки «HYUNDAY», що мало місце після укладення договору, а не в момент вчинення оспорюваного правочину, що не може бути підставою для визнання його недійсним. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України, тобто саме як фіктивного правочину, однак позивач наразі не зазначає про фіктивність спірних торгів і не доводить фактів умислу учасників торгів та їх свідомий намір невиконання зобов`язань за договором. Позивач не обґрунтував підстав недійсності правочину. Не навів жодного порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, які б могли вплинути на результати торгів, а також не зазначив, які саме порушення прав і законних інтересів для позивача мали місце для того, щоб позивач обрав такий спосіб захисту, як визнання прилюдних торгів недійсними. Крім цього, позивач просить лише стягнути з Довгинцівського ВДВС сплачені ним за автомобіль кошти, але жодним чином не вказує про свій зустрічний обов`язок, як покупця за недійсним правочином, повернути при реституції отримане за ним у власність майно. Тому у задоволенні вказаної вимоги також слід відмовити у зв`язку з обранням неналежного способу захисту прав. Стосвоно залучення співвідповідача, то передача виконавчих проваджень жодним чином не впливає на заміну сторони правочину чи залучення співвідповідача, оскільки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не було та не є стороною договору купівлі-продажу майна, оформленого на підставі акту про проведення електронних торгів від 18.06.2018, тому воно не може нести відповідальність за зобов`язаннями, що покладаються саме на сторону продавця за цим договором. До того ж вказане Управління вже ліквідоване. До того ж позивачем в тексті позову допущено ряд процесуальних описок, тому просить в задоволенні вимог відмовити.

Представники відповідачів Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися.

В обґрунтування відзиву на позов (а.с. 95-99) представником ДП «Сетам» зазначено, що згідно відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «Сетам», в межах виконавчого провадження № 53034998 у центральній базі даних системи електронних торгів 05.01.2018 було розміщено лот № 258219 з продажу арештованого рухомого майна, а саме: автомобіль марки HYUNDAY модель Н1, 2011 р.в., номер VIN: НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 . 25.01.2018 дані торги пройшли успішно, про що складено протокол проведення електронних торгів № 333376 від 25.01.2018, згідно яких переможцем торгів став ОСОБА_2 . Інформаційне повідомлення про лот формується організатором виключно на підставі заявки виконавця. ДП «Сетам» виконує функції організатора електронних торгів, який діє в межах повноважень, визначених Порядком. Тому саме орган державної виконавчої служби несе особисту відповідальність за повноту та достовірність інформації, що розміщена в Системі, оскільки організатор торгів вносить тільки ту інформацію про лот, яка зазначена в заявці виконавця. Позивачу слід довести, що відбулось порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів, що ці порушення вплинули на результати торгів, чи порушенні законні інтереси позивача під час проведення електронних торгів. Жодного порушення правил проведення електронних торгів, вплив таких порушень на результат торгів, а також порушення законних інтересів позивача такими порушеннями у позовній заяві не доведено. Отже організатор електронних торгів здійснив всі необхідні дії в межах чинного законодавства для реалізації майна. Крім мого, позивачем пропущено строк позовної давності за зверненням до суду, оскільки як вбачається з протоколу електронних торгів, вони відбулись 25.01.2018, натомість із позовом у цій справі позивач звернувся лише 09.06.2021, тобто із пропуском передбаченого ст. 257 ЦК України строку загальної позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні вимог. Тому просять відмовити в задоволенні вимог.

У відповіді на відзив Довгинцівського ВДВС (а.с. 117) представником позивача зазначено, що Порядок укладення правочину з реалізації арештованого майна врегульовуються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5, Законом України «Про виконавче провадження» та нормами ЦК України, вищевказані нормативно-правові акти не наділяють повноваженням продавця, яким є Довгинцівський ВДВС, не передавати позивачем транспортний засіб, якщо останній не з`явився його забрати у зберігача в термін, який перевищує більше семи днів. Про наявність виконавчих провадження у Відділі примусового виконання рішень позивачу стало відомо із відзиву на позов. Позивач особисто був присутній в Довгинцівському ВДВС 27.08.2018, звертався письмово у 2019 та 20202 р.р. до відділу щодо сприяння в отриманні придбаного транспортного засобу, надсилав претензію 28.04.2021 на адресу відділу з метою досудового врегулювання спору, однак відповіді не отримував. Тому вважає саме Довгинцівський ВДВС належним відповідачем.

Вислухавши представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, 18 червня 2018 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Серженко Л.К. складено акт про проведені електронні торги, зі змісту якого відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 25.01.2018, державним підприємством «Сетам» 25.01.2018 проведено електронні торги з реалізації майна: автомобіля HYUNDAY модель Н1, 2011 р.в., номер VIN: НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 . Переможцем визнаний ОСОБА_2 . Кінцева ціна реалізації склала 167 000,00 грн., які в повному обсязі сплатив переможець електронних торгів ОСОБА_2 . Дане майно належить боржнику ПАТ «НДПІ «Механобрчормет». Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, передбачених законодавством (а.с. 13 - копія акту).

В обґрунтування вимог позивач посилається на той факт, що даний правочин не відповідає вимогам ст. 215 ЦК України, оскільки не спрямований на реальне наставання правових наслідків, що обумовлені ним: позивач повинен був отримати вищезазначений автомобіль .

Так, згідно з вимогами частин першої та третьої статті 62 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 1 розділу 1 Тимчасового порядку), а також передбачено правила, що визначають процедуру підготовки, проведення торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів, та правила щодо оформлення результатів торгів.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу ІХ Тимчасового порядку, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України.

Вказаною нормою права визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, другої статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14, з якою погодився і Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 379/1256/15-ц (провадження № 61-1300св18), від 08 лютого 2018 року у справі № 756/9955/16-ц (провадження № 61-835св17), від 21 травня 2020 року у справі № 468/1736/17-ц (провадження № 61-47845св18), від 20 вересня 2022 року у справі № 619/4478/20 (провадження № 61-19095св21).

Разом з тим, позивачем не зазначено про вчинення оспорюваного правочину лише для виду, не доведено та не ставиться вимога про фіктивність договору купівлі-продажу: сторони договору намагались досягти правового результату - купівлі-продажу майна. Наразі має місце невиконання зобов`язань за договором купівлі-продажу автомобіля - позивач сплатив кошти, натомість не отримав предмету договору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 754/10279/18 (провадження № 61-4914св21) зазначено, що:

«тлумачення статей 215, 216 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину»;

«тлумачення статей 215, 216 ЦК України та статей 651-653 ЦК України свідчить, що законодавець розмежовує конструкції «недійсність договору» та «розірвання договору», як за підставами, так і за своїми правовими наслідками. Наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для визнання його недійсним».

Аналогічна позиція неодноразово зазначена Верховним Судом, в тому числі й в постанові 28 червня 2022 року у справі № 638/20682/15 (провадження № 61-12310св20), від 01 серпня 2022 року у справі № 150/534/20 (провадження № 61-6633св21).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 650, 655, 656 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя Н.Г.Середня