справа № 208/6426/21
провадження № 2-с/208/51/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Сушкова Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/6426/21 від 11 серпня 2021 року виданого за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу, судового збору з ОСОБА_1

11 серпня 2021 року за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, було стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», р/р НОМЕР_2 , АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647, ), що міститься: 49000 м. Дніпро, вул. Шевченка, 2: 2 438 (дві тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 71 коп. заборгованість за розподіл природного газу за період з 01.01.2020 по 28.02.2021 року; 227 (двісті двадцять сім) грн. 00 коп. судовий збір.

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/6426/21 від 11 серпня 2021 року виданого за Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу, судового збору.

В обґрунтування заяви вказує, що з наказом не погоджується, вказує на необґрунтованість суми заборгованості, розбіжність суми, поданої стягувачем до виконавчої служби, та у постанові про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим просить суд скасувати судовий наказ.

Крім цього, заявник просить стягнути із АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», на свою користь судові витрати, пов`язані із зверненням ним до суду із заявою про скасування судового наказу, які складаються із 124,05 грн. судового збору, сплаченого при подачі заяви.

Суддя, дослідивши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Заява відповідає вимогам ст.170 ЦПК України, підстави для повернення заяви відсутні.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Зазначені у клопотанні про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження (спрощеного).

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що доводи викладені в заяві про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, отже, судовий наказ про стягнення заборгованості підлягає скасуванню, що в свою чергу дасть можливість боржнику більш повно реалізувати свої права як відповідача в позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

Щодо вимог в частині стягнення суми судового збору, суд приходить до наступного висновку.

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 124,05 грн., що підтверджується квитанцією від 15.09.2022р.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернувся до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.2 ст.160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що ч.2 ст.164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.42,133,141,160,164,170,171 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/6426/21 від 11 серпня 2021 року задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ № 208/6426/21 від 11 серпня 2021 року, виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» заборгованість за розподіл природного газу, судовий збір.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити, що заявник має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Сушкова