Провадження № 2/127/538/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.

представника відповідача комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" Жданова Віктора Олександровича,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву про відвід судді позивачки ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання», ОСОБА_3 , Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання», ОСОБА_3 , Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання», ОСОБА_3 , КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання», ОСОБА_3 , Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Ухвалою суду від 15.04.2022 справу прийнято до провадження суддею Ан О.В.

03.05.2022 ОСОБА_1 подала заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку з хворобою позивачки ОСОБА_1 про те доказів хвороби або лікування до суду не надала.

10.05.2022 ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Ан О.В. у зв`язку з упередженим ставленням судді до позивачки ОСОБА_1 , мотивувала тим, що суддя Ан О.В. тривалий час не приймала до свого провадження справу, не надіслала ухвалу суду на адресу позивачки, не зупинила провадження у справі за заявою яке вона надала на час хвороби та лікування. Виявила недовіру судді здійснювати розгляд справи, зазначила, що суддя задля реалізації мети відмовити ОСОБА_1 підлаштуватися в час хвороби позивачки, та призначила судове засідання розраховуючи на фізичне виснаження сторони.

10.05.2022 року третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_2 надала до суду заяву про відвід судді Ан О.В., мотивуючи упередженістю судді Ан О.В. яка проявляється в тому, що суддя поводиться так ніби мститься, не призначила слухання справи на ту годину яку клопотала позивач та третя особа, тому ввважає що ця поведінка підтверджує жорстокість судді. ОСОБА_5 маніпулює обставинами, задля здійснення перешкодження в доступі до правосуддя позивачці та третій особі ігнорує всі клопотання та заяви. Суддя залишила поза увагою клопотання позивачки про зупинення провадження, також постановила ухвалу про закриття підготовчого провадження без участі позивача. ОСОБА_5 здійснює розгляд справи порушуючи принцип рівності усіх учасників. Суддя не виконує завдання підготовчого провадження, не вирішує питання на виконання вимог ст. 197 ЦПК України, та скорочує строки підготовчого провадження, нехтує строками постановлення ухвали про прийняття справи до свого розгляду, а також не витребувано доказів, що знаходяться у відповідачів та не залучено усіх відповідачів.

Згідно ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді. Зокрема пунктом 5 частини 1 цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При вирішенні питання щодо відводу судді, суд керуються пракутикою Європейського суду , зокрема по справі « Салов проти України», до неупередженість, в сенсі статті 6 § 1, має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. Bulut v. Austria, рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-ІІ, с. 256, § 31, та Thomann v. Switzerland, рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996 ІІІ, с. 815, § 30).

По справі Мироненко проти України», на яку посилається заявник, Європейський суд зокрема зазаначив , що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді , певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58). У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26).

Розглядаючи інші справи ЄСПЛ уже констатував, що сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків. Суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності. Проте сумніви мають бути основані на фактичних обставинах, тобто припущення до уваги не беруться. Отже практика Європейського суду свідчить про те, що право відвід судді є не побажанням сторони по справі змінити склад чи усунення побоювання сторони, а повинно ґрунтуватися на об`єктивних підставах, критеріях, визначених практикою Європейського суду.

Третя особа ОСОБА_2 була повідомлена про день, час та місце підготовчого засідання поштовою повісткою та ухвалою від 15.04.2022, які були направлені на адресу, визначену в заяві (повістка на а.с. 174 т.7), повернулась до суду з відміткою від 06.05.2022 про відсутність адресата за вказаною адресою, що згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.

На адресу позивачки ОСОБА_1 також було направлено судову повістку та ухвалу від 15.04.2022, тобто сторони були завчасно повідомлені про розгляд справи, тому пояснення про упереджене ставлення та не повідомлення про розгляд справи необгрунтовані.

Частина 3 ст. 189 ЦПК України передбачає, що підготовче судове засідання може бути проведено протягом 60 днів з дня відкриття провадженні по справі. Станом на 11.05.2022 підготовче провадження у справі не закрито та продовжено розгляд справи, призначено наступну дату розгляду на 25.05.2022 на 12:00 год., тому посилання ОСОБА_2 на порушення строків та те що підготовче провадження закрито недоречне.

Ухвалою суду від 10.05.2022 без виходу до нарадчої кімнати суд відмовив у задоволені заяви позивачки про зупинення провадження на час хворобливого стану та лікування позивача з підстав, що позивачом не надано доказів, щоб підтверджували такий стан.

Мотиви відводу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , викликані незгодою з процесуальними рішеннями судді відповідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу.

За таких обставин заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відвід судді належить визнати необґрунтованою та відмовити в задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відвід судді позивачки ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання», ОСОБА_3 , Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання», ОСОБА_3 , Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: