Справа №303/7298/22
Провадження №2о/303/143/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

27 жовтня 2022 р. м.Мукачево

Судя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Друга Мукачівська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Друга Мукачівська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтею 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження суд розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заявник стверджує, що тривалий час зі своєю свекрухою ОСОБА_2 поживали однією сім`єю. Встановлення даного факту необхідно з метою прийняття у подальшому спадщини, а саме земельної ділянки загальною площею 1,33 га в урочищі «Шипка».

На підтвердження своїх доводів заявниця надала довідку щодо місця реєстрації та постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07 липня 2022 року.

Як вбачається з Постанови Державного нотаріуса Другої Мукачівської державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. від 07 липня 2022 року №110/02-31 заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, залишену після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час оформлення документів поданих ОСОБА_3 , відповідно до статей 1258, 1264 Цивільного кодексу України не встановлено її право на спадкування як спадкоємиці Четвертої черги за законом. Дана постанова заявником не оскаржена.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших

спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 31беерзня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, право на звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у особи виключно у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину через відсутність документів, що посвідчують факт такого проживання.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 14 квітня 2021 року у цивільній справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21), яка узгоджується із роз`ясненнями, викладеними в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року.

Згідно рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі, закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з свекрухою ОСОБА_2 на момент її смерті, заявниця ОСОБА_3 зазначає, що вона є спадкоємцем після смерті свекрухи, але суду не надано інформацію щодо інших осіб, які відносяться до кола спадкоємців.

Отже, заявником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність спору між нею та заінтересованою особою, щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 .

При цьому, заінтересованими особами в даному випадку можуть бути органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна.

Таким чином, вважаю що підстав для розгляду заяви ОСОБА_3 в порядку окремого провадження немає. Заявник має право звернутися до суду із вимогою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-261, 272, 315, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Друга Мукачівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_4 її право на звернення до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Оксана МАРГИТИЧ