Ухвала

27 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 757/2884/20-ц

провадження № 61-9211 ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івченко Дмитро Юрійович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, скасування рішень та визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року, позов заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах Київської міської ради задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оформлену записами, вчиненими 19 вересня та 22 листопада 2017 року за №№ 37148340, 38288625 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,4 кв. м.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 листопада 2017 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано відумерлою спадщину померлого ОСОБА_3 , до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 36,4 кв. м. та передано її у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

До Верховного Суду 21 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на вказані судові рішення з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо пропуску строку на касаційне оскарження

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що їй не було відомо про відкриту цивільну справу та існування спору, оскільки повістки на тимчасово окуповану територію АР Крим не направлялися, судом та позивачем не було вжито жодних дій для належного її повідомлення. Вказує, що про існування оскаржуваних судових рішень дізналась від представника ОСОБА_2 в телефонному режимі 29 серпня 2022 року.

Згідно із частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок обставин непереборної сили.

Зазначений строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З тексту постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року вбачається, що учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) повний текст постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року виготовлений 14 вересня 2021 року та оприлюднений в ЄДРСР 23 вересня 2021 року.

Отже, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 не повідомлялась судами попередніх інстанцій про розгляд цієї справи, що надає їй право оскаржувати судові рішення після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

У цій справі заявником подано касаційну скаргу після спливу присічного річного строку, тому заявнику потрібно довести суду касаційної інстанції обставини, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, за наявності яких, зі спливом річного строку з дня складення повного тексту судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути поновлений.

Оскільки заявник, посилаючись на випадок, передбачений пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, не надає належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, а саме: факту неповідомлення її або представника про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, неотримання повісток та апеляційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга, відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для надання доказів, які підтверджують, що вона не була повідомлена про розгляд справи чи її представник у суді апеляційної інстанції, а також доказів порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України. Такими доказами можуть бути довідка із суду, поштового відділення зв`язку, копії матеріалів справи тощо.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимогпункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить відстрочити сплату судового збору у розмірі 16 816,00 грн з підстав, передбачених положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що має скрутне матеріальне становище.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, зокрема заявник не надала доказів свого скрутного матеріального становища.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що за попередній календарний рік заявник мала дохід, який не дозволяє їй сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.

Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає їй виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392 - 394 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івченко Дмитро Юрійович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 жовтня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь