Справа № 184/1591/22
Номер провадження 2/184/421/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Універсал Банк» про усунення перешкод у здійсненні права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про звільнення з-під арешту майна, посилаючись на те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 308460566 від 30.08.2022р. у Державному реєстрі міститься запис про накладення арешту (обтяження) відносно нього. Так, накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 за таким записом: номер обтяження 11242322, внесений 02.06.2011 року згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження, 24432123 від 11.02.2011р., видавник ВДВС Орджонікідзевського МУЮ (правонаступником якого є Покровський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Звернувшись до відповідача, позивач на усному прийомі у державного виконавця з`ясував, що в Автоматичній системі виконавчого провадження (спецрозділ) міститься інформація стосовно перебування на виконанні виконавчого листа від 04.01.2011 № 2-879/11, виданого Орджонікідзевським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу на загальну суму 19629,90 грн. Оскільки в результаті вжитих державним виконавцем майна боржника, на яке за законом можливо було звернути стягнення не виявлено, 03.12.2013 року виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ не пред`являвся, про що свідчить інформація з Єдиного реєстру боржників. На час звернення до суду з цим позовом боржнику належить майно: житловий будинок АДРЕСА_1 (право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого 12.06.2001 приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3497; земельна ділянка площею 1,7813 га, розташована на території Шолохівської сільської ради (державний акт на право приватної власності на землю ПІ-ДП № 130659). Вартість майна боржника є очевидно значно вищою, аніж сума заборгованості, звернути стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення боргу у державного виконавця були відсутні законні підстави, оскільки стягнення на майно звертається в межах розміру заборгованості. Проте, наявність зареєстрованого обтяження перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, а саме: вільно користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а також право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення поклалася на розсуд суду.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Покровському відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебував виконавчий лист від 04.01.2011 № 2-879/11, виданий Орджонікідзевським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу на загальну суму 19629,90 грн.

В межах виконання вказаного виконавчого листа накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 за таким записом: номер обтяження 11242322, внесений 02.06.2011 року згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження, 24432123 від 11.02.2011, видавник ВДВС Орджонікідзевського МУЮ (правонаступником якого є Покровський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Однак, 03.12.2013р. виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із інформації з Єдиного реєстру боржників, повторно виконавчий документ не пред`являвся.

Згідно з ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна може бути знятий тільки за рішенням суду. Тому позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Вичерпний перелік підстав для зняття арешту безпосередньо державним виконавцем встановлений частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: - отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; - надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; - отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; - наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; - отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; - погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; - отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вчинення будь-яких дій безпосередньо державним виконавцем по завершеним виконавчим провадженням законодавством не передбачено.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 статті 19 ЦПК України).

Приписами ст.321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 даного нормативно-правового акту, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст..391 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, на час звернення до суду з цим позовом боржнику належить майно: житловий будинок АДРЕСА_1 (право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.06.2001р. приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3497); земельна ділянка площею 1,7813 га, розташована на території Шолохівської сільської ради (державний акт на право приватної власності на землю ПІ-ДП № 130659).

Вартість майна боржника є очевидно значно вищою, аніж сума заборгованості, звернути стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення боргу у державного виконавця були відсутні законні підстави, оскільки стягнення на майно звертається в межах розміру заборгованості.

Крім того, до основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950). Стаття 17 Загальної декларації проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 (1952) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено в п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 8 Конституції України - в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч.5 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавчий документ повторно на виконання не надходив, що підтверджується відповідною інформацією з Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, стягувач втратив законну можливість стягнути з позивача заборгованість за рішенням суду в примусовому порядку у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа для виконання. Отже, існування зареєстрованого обтяження відносно майна недоцільним, порушує право позивача на мирне володіння майном.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст.ст.11, 13, 81, 76-81, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Універсал Банк» про усунення перешкод у здійсненні права власності - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності, а саме: звільнити з-під арешту майно ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження 24432123, номер обтяження 11242322.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 31.10.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль