Справа № 144/363/22
Провадження № 2-о/144/27/22
У Х В А Л А

іменем України

"16" травня 2022 р. смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Теплицька районна філія Вінницького центру зайнятості, ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин з суб`єктом підприємницької діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

До Теплицького районного суду Вінницької області надійшла зазначена заява, в якій заявник просить встановити факт припинення трудових відносин з 01.09.2008 року між фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію фізичної особи підприємця № 505561) та заявником за трудовим договором від 08.02.2008 № 7, зареєстрованого у Теплицькому районному центрі зайнятості від 08.02.2008 року.

Ознайомившись із вказаною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення закріплений у розділі ІV ЦПК України.

Згідно п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Суд вважає, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин з суб`єктом підприємницької діяльності вбачається спір про право.

Трудовим законодавством України передбачані єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37, 41 КЗпП та інші законодавчі акти).

Припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання (припинення). Встановлення факту припинення трудових відносин і встановлення факту перебування у трудових відносинах не є тотожними.

З приводу твердження заявника щодо неможливості зняття трудового договору з реєстрації у центрі зайнятості, оскільки ПП « ОСОБА_2 » припинив підприємницьку діяльність, суд зазначає наступне.

ВП ВС постановою від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 дійшла висновку про те, що у разі припинення фізичною особою підприємницької діяльності, її права та обов`язки за укладеними договорами під час здійснення підприємницької діяльності не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Заявником указано, що відповідно до п. 2 Договору, укладеного 08.02.2008 з ФОМ ОСОБА_2 , він прийнятий на роботу продавцем непродовольчих товарів (запчастини), проте, до його трудової книжки не було внесено відповідний запис про прийняття на роботу. 01 вересня 2008 року трудові відносини між заявником та ФОП ОСОБА_2 фактично припинилися. Починаючи з 2009 року і по даний час ОСОБА_2 на території України не перебуває. До Теплицької філії Вінницького обласного центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору ОСОБА_2 не з`являється, що позбавляє заявника можливості в односторонньому порядку розірвати трудові відносини, оскільки для зняття в центрі зайнятості необхідна особиста присутність двох сторін.

Проте, до заяви не надано доказів відмови відповідного центру зайнятості у знятті з реєстрації спірного трудового договору.

Таким чином, невизнання ПП ОСОБА_3 та відповідним центром зайнятості факту припинення трудових відносин заявника за трудовим договором № 7 від 08.02.2008 свідчить про наявність спору про право.

Зважаючи на викладене та матеріали заяви про встановлення факту, що має юридичне значення (припинення трудового договору), вбачається спір про право (щодо підстав припинення та часу, з якого він припинений), який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Отже, суд вважає, що з матеріалів заяви про встановлення факту, що має юридичне значення (припинення трудового договору), а саме: про встановлення факту припинення трудових відносин з суб`єктом підприємницької діяльності вбачається спір про право (щодо підстав припинення та часу, з якого він припинений), який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеному в постановах від 19 липня 2018 року у справі № 607/8191/17, від 27 червня 2018 року у справі № 127/16547/17, від 03 травня 2018 року у справі № 235/3754/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Разом з тим, якщо особі відмовлено у прийнятті заяви із наведених підстав, то це не позбавляє його права звернутися до суду в контексті Конвенції про захист прав і основних свобод людини, оскільки за цією особою зберігається право порушити в суді справу за позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити у відповідності до правил ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Крім того, суд звертає увагу, на те, що заінтересованими сторонами у справі заявником зазначено районні філію відповідного центру зайнятості, натомість, стороною у цивільному процесі має бути юридична особа, а не її філія чи відділення (постанова ОП КЦС від 11.06.2021 у справі №760/32455/19).

Керуючись ст. ст. 315, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Теплицька районна філія Вінницького центру зайнятості, ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин з суб`єктом підприємницької діяльності.

Роз`яснити заявнику право на звернення з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя