Справа №751/7272/21
Провадження №2/751/348/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.12.2017 року в розмірі 67448,94 грн, а також понесених судових витрат (а.с.2-7).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.12.2017 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 49549,55 грн на строк до 04.12.2019 включно. Банк свої зобов`язання за договором виконав та надав кредитні кошти, тоді як відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.09.2021 виникла заборгованість у розмірі 61 925,13 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 33 099,23 грн, заборгованості за відсотками 17 605,21 грн, заборгованості за комісією 11 220,69 грн. При цьому вказує, що на підставі договору факторингу №150, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» 08.10.2019, та договору факторингу №9-10/19, укладеного між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» 09.10.2019, до останніх перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 04.12.2017, укладеним з ОСОБА_1 . Оскільки відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, просить стягнути заборгованість з урахуванням 3% річних у розмірі 1 773,76 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 750,05 грн.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19 січня 2022 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач у встановлений судом строк подала відзив (а.с.154-157), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що не визнає факту підписання нею договору №0 від 04.12.2017, вчинення банком дій з видачі кредитних коштів, а також наявність перед банком та позивачем зобов`язань, їх розмір та правильність розрахунку. Позивач не виконав свого обов`язку щодо надання їй доказів переходу до нього прав за кредитним договором. Вказує, що позивач не надав допустимих та належних доказів, що свідчать про отримання нею кредитних коштів від банку, їх сплату, розмір заборгованості, а саме: належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів та зведених облікових бухгалтерських документів виписки. До того ж поданий позивачем меморіальних ордер не містить всіх обов`язкових реквізитів, а тому вимоги позивача ґрунтуються на припущеннях.

Ухвалою суду від 15.02.2022 витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» оригінали письмових доказів, які додавались ним до позовної заяви, зокрема договорів, бухгалтерських та платіжних документів. Проте на виконання ухвали суду вказані докази не надані.

Учасники справи у судове засідання не прибули, представник позивача у позові просить проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Вердикт Капітал».

Представники відповідача у судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 грудня 2017 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого останній надано кредит у сумі 49 549,55 грн, терміном до 04.12.2019, зі сплатою ануїтетного платежу в розмірі 3 497,00 грн щомісячно, зі встановленням процентної ставки в розмірі 55% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений термін процентна ставка становить 62,00% річних (а.с.8-12).

Вказаним договором передбачено обов`язок позичальника повернути кредит частинами шляхом сплати щомісячних платежів, визначених у додатку №1 до кредитного договору - графіку платежів.

Також в цей день підписані паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про основні умови кредитування, щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту, а також порядок повернення кредиту (а.с.13), заява-приєднання (а.с.15) та анкета-заявка на надання споживчого кредиту (а.с.16).

Відповідно до меморіальних ордерів від 04.12.2017, які не містять підпису уповноваженої особи банку, відповідальної за здійснення господарської операції, та печатку, ОСОБА_1 надано кредит згідно угоди №0 від 04.12.2017 у розмірі 49 549,55 грн (а.с.43-44).

З довідки-розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 станом на 07.10.2019 (а.с.22-27) та виписки за кредитним договором від 08.10.2019 (а.с.28-42) вбачається, що загальна суму заборгованість становить 60 909,78 грн, з яких заборгованості за кредитом 33 099,23 грн, заборгованості за відсотками 17 382,65 грн, заборгованості за комісією 10 427,90 грн.

08 жовтня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір факторингу №150, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №0 від 04.12.2017, де боржником значиться ОСОБА_1 (а.с.45-55).

Згодом, 09 жовтня 2019 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №09-10/19, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №0 від 04.12.2017, де боржником значиться ОСОБА_1 (а.с.56-65).

На виконання вказаних договорів додано до позовної заяви платіжні доручення, акти приймання-передачі права вимоги та реєстри боржників до вказаних договорів факторингу.

Згідно розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем станом на 15.09.2021 року загальна сума заборгованості складає 67 448,94 грн, з яких: заборгованість за кредитом 33 099,23 грн, заборгованість за відсотками 17 605,21 грн, заборгованість за комісією 11 220,69 грн, 3% річних 1 773,76 грн, інфляційні втрати 3 750,05 грн (а.с.21).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі №910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 погодилась з цим висновком.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що відповідач уклав з первісним кредитором - ПАТ «УкрСиббанк», кредитний договір, за умовами якого сума кредиту становить 49 549,55 грн терміном до 04.12.2019 року (п. 3.1, п. 3.5 Договору).

Водночас матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання відповідачем вказаної суми. Меморіальні ордери від 04 грудня 2017 року (а.с.43-44) не є належними та допустимими доказами з огляду на наступне.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» від 04.07.2018 № 75, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Пунктами 51-52 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України встановлено, що первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування банку, від імені якого складений документ; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Проте в порушення вказаних норми меморіальні ордери, надані позивачем, не містять інформацію про осіб, відповідальних за здійснення операції, та їх особистий підпис, а тому вони є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Також позивачем не надано належних доказів на підтвердження розрахунку заборгованості (а.с.21), оскільки відомості в ньому відрізняються від відомостей, зазначених у розрахунку та виписці ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.22-42), зокрема щодо заборгованості по основній сумі кредиту, за відсотками та за комісією.

Крім цього суд зазначає, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ТОВ «Вердикт Капітал» не надало суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та інше), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, зазначений в розрахунку, є правильним.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Розрахунки ж заборгованості не є доказом, підтверджуючим факт користування кредитними коштами, а є лише документом яким позивач обґрунтовує заявлену суму, яку він просить стягнути в судовому порядку. Розрахунок має вторинне значення - має базуватися на даних доказів про рух коштів, а тому за відсутності останніх самого розрахунку є недостатньо для підтвердження руху коштів.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому в задоволені позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5Б, )

Відповідач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко