Справа № 214/405/21
2-п/214/19/22
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Виконавчого комітету Криворізької міської ради про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року по цивільній справі №214/405/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Виконавчого комітету Криворізької міської ради Сова Ю.В. звернулася до суду із заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 27 вересня 2021 року (а.с.67) (надійшла до суду 11 жовтня 2021 року), в якій просила суд: скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року у справі №214/405/21, а справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.59-60).

В обґрунтування вимог заяви представник відповідача зазначила, що копію заочного рішення суду від 25 серпня 2021 року Виконавчим комітетом Криворізької міської ради отримано 09 вересня 2021 року. При цьому, копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження по справі на адресу виконкому не було надіслано, а звернення з цього приводу проігноровано. Відсутність позовної заяви з додатками позбавила представника відповідача подати відзив на позов та докази на підтвердження своїх заперечень щодо пред`явлених ОСОБА_1 вимог. Також зазначила, що предмет спору у справі стосується визнання дійсним договору міни нерухомого майна, який був укладений між ОСОБА_1 та Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради 28 січня 2002 року на товарній біржі «Нове століття». При цьому, правонаступником Управління наразі виступає Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, який є самостійною юридичною особою та структурним підрозділом виконкому Криворізької міської ради. Оскільки клопотань про залучення належного відповідача по справі позивач не заявляв, а залучення належного відповідача здійснюється судом виключно за клопотанням позивача, тому суд повинен був ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог як таких, що заявлені до неналежного відповідача.

За результатами автоматизованого розподілу 11 жовтня 2021 року матеріали заяви передано на розгляд судді Ткаченку А.В. (а.с.69).

Ухвалою суду від 14 жовтня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення суду залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.285 ЦПК України (а.с.70-71).

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року поновлено відповідачеві процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду; заяву прийнято до розгляду (а.с.92).

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заперечував проти скасування заочного рішення суду від 25 серпня 2021 року та просив у задоволенні заяви Виконавчого комітету Криворізької міської ради про його перегляд відмовити. Представник відповідача вимоги заяви підтримала, навівши у клопотанні підстави для його перегляду аналогічні із зазначеними в заяві щодо неналежності відповідача як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

За даних обставин, з урахуванням висловленої сторонами письмової позиції, суд вважає за можливе заяву розглянути за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи позицію сторін, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

З аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/405/21, позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання договору міни нерухомого майна дійсним задоволено в повному обсязі: визнано дійсним договір міни нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат, загальною площею 45,10 кв.м., житловою площею 28,50 кв.м., на квартиру АДРЕСА_2 , що складається з двох кімнат, загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 30,50 кв.м., укладеним між Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради та ОСОБА_2 , зареєстрований на Товарній біржі «Нове століття» 28 січня 2002 року за №1-12; стягнуто з Виконавчого комітету Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. судового збору.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що про розгляд цивільної справи суд неодноразово повідомляв відповідача Виконавчий комітет Криворізької міської ради. Так, 05 лютого 2021 року на адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 05 лютого 2021 року про відкриття провадження у справі. 24 березня 2021 року представник відповідача ОСОБА_3 подала заяву, направлену через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» про вступ її у справу як представника Виконавчого комітету Криворізької міської ради із клопотанням про надання позовної заяви з додатками (а.с.28-30), що суд розцінює як обізнаність з наявністю даної справи за позовом ОСОБА_1 у провадженні суду. До того ж у клопотанні (а.с.29) представник відповідача зазначила, що повістку про виклик до суду на 13 квітня 2021 року Виконавчим комітетом Криворізької міської ради було отримано 17 березня 2021 року, однак в судове засідання на призначену дату представник відповідача не з`явилась, причини поважності її неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Розгляд справи 13 квітня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 18 червня 2021 року (а.с.27), а в подальшому на 25 серпня 2021 року з аналогічних причин. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином (а.с.49, 50). Не дивлячись на неодноразові виклики відповідача в судове засідання, представник Виконавчого комітету Криворізької міської ради не заявив про свою участь у справі, у випадку неможливості прибуття не повідомив про поважність таких причин, відзив на позовну заяву не подав та клопотань про поновлення строку на подання відзиву не заявляв. Таким чином, суд обґрунтовано ухвалив рішення в заочному порядку за відсутності заперечень позивача та його представника стосовно цього.

Доводи представника відповідача щодо неотримання позову з додатками Виконавчим комітетом Криворізької міської ради, що стало наслідком неможливості подання відзиву на позов суд оцінює критично, оскільки з аналізу наявних у справі доказів слідує, що відповідач був обізнаний з наявністю справи у провадженні суду, отримував судові повістки про виклик до суду та мав достатньо часу на подання відзиву, у тому числі після ознайомлення з матеріалами справи у випадку дійсності не отримання копії позову з додатками. Разом з тим, жодних клопотань від представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, відкладення розгляду справи з тих чи інших причин, у тому числі з метою надання додаткового строку для подання відзиву, протягом перебування справи у провадженні суду не надходило.

Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, яка кореспондує з п.п.66-69 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року «учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…».

Таким чином, зазначену вище бездіяльність представника відповідача суд розцінює як свідоме нехтування реалізацією наданих процесуальних прав протягом встановлених строків.

Відповідачем також не надано доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення. Вирішуючи спір, суд в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. При ухваленні заочного рішення судом було належним чином надано оцінку усім наявним доказам в сукупності, належним чином встановлено фактичні обставини справи.

Посилання представника відповідача на те, що Виконавчий комітет Криворізької міської ради не є належним відповідачем у справі з огляду на характер спору та предмет правовідносин, оскільки правонаступником Управління житлово-комунального господарства Виконкому Криворізької міської ради є Департамент розвитку інфраструктури міста Виконкому Криворізької міської ради, який є структурним підрозділом виконкому та самостійною юридичною особою, суд оцінює критично та вважає недостатніми для перегляду заочного рішення з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після сплину вказаних процесуальних строків, суд може замінити первісного відповідача належним виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу заміни неналежного відповідача. Про заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

У спорах, що стосуються оспорювання правочинів (визнання їх дійсними, недійсними, застосування реституції тощо), відповідачами, як правило, є сторони за правочином (договором). Виняток можуть становити випадки, коли однією з сторін є орган (установа, організація); у такому разі відповідачем визначається друга сторона. У разі коли учасниками оспорюваного правочину є декілька осіб, а позов поданий однією з них, суд має вирішити питання про залучення до участі у справі як відповідачів усіх зазначених осіб, у тому числі якщо правочин вчинено стосовно майна, належного кільком особам на праві спільної часткової власності, за умови, що склад сторін у справі узгоджуватиметься з вимогами ЦПК України, тобто виключно у випадку наявності про це клопотання позивача відповідно до ст.51 ЦПК України.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що залежно від виду недійсності правочинів суди повинні встановлювати коло осіб, які мають право на їх оспорювання. Дійсність оспорюваного правочину можуть заперечувати сторони правочину та інші юридично заінтересовані особи, визначені у законі. При підготовці справи до судового розгляду за позовами про визнання правочину дійсним суди зобов`язані розглянути питання про залучення до процесу, насамперед, сторін правочину. До участі у справі не можуть бути залучені ті сторони правочину, які не мають цивільної дієздатності. При вирішенні справ необхідно вірно визначати склад осіб, які повинні брати участь, і у разі необхідності залучати осіб, що не були зазначені в позовних заявах, як відповідачів та третіх осіб на стороні відповідача. Суди мають більше уваги звертати на процесуальне становище осіб, які повинні брати участь у справі, не допускати участі фактичних відповідачів у процесі як третіх осіб.

Зі змісту оспорюваного правочину слідує, що він був укладений між ОСОБА_1 та Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Відповідно до Рішення Криворізької міської ради №2800 від 27 червня 2018 року, з 01 вересня 2018 року на базі Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради створено Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, до якого переходять усі права та обов`язки управління.

Згідно з Положенням, затвердженим Рішенням Криворізької міської ради №2801 від 27 червня 2018 року (п.п.1.2, 1.3) Департамент є правонаступником всіх прав та обов`язків Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради. Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в управлінні ДКСУ у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, печатки, штампи, бланки та інші реквізити юридичної особи.

Так, відповідно до ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є: 1) виконавчий комітет ради, 2) відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (далі інші виконавчі органи ради). Виконавчий комітет ради є головним виконавчим органом ради, інші виконавчі органи ради (департаменти, управління, відділи) йому підпорядковані. Таке співвідношення рівнів закріплено ч.2 ст.52, ч.2 ст.54 Закону. Розмежування повноважень між виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради в межах повноважень, наданих Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад, здійснюється за рішенням ради відповідно до ч.3 ст.52 Закону. Таке розмежування може здійснюватися шляхом затвердження радою положень інших виконавчих органів ради з визначенням їх самостійної компетенції (частина четверта статті 54 Закону). При цьому виконавчим органам ради може надаватися повноваження як у одній сфері управління так і в кількох. Компетенція, нерозподілена між іншими виконавчими органами ради, здійснюється виконавчим комітетом ради.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Згідно зі ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів свідчить про те, що Виконавчий комітет Криворізької міської ради, будучи головним виконавчим органом ради, міг бути стороною у даній справі, адже Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, хоча й є самостійною юридичною особою, однак будучи структурним підрозділом виконкому, перебуває в його безпосередньому підпорядкуванні.

Слід також зауважити, що саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову. З матеріалів справи видно, що позивач клопотання про заміну неналежного відповідача на належного не заявляв протягом розгляду справи по суті, а на стадії перегляду заочного рішення висловив свою незгоду з доводами представника відповідача в цій частині.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної в п.40 рішення від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України», та в рішенні «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року «…право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позов, не проявляв інтересу до розгляду справи протягом усього часу перебування її у провадженні суду, не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали доцільність перегляду заочного рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдували необхідність повторного перегляду справи.

Всі інші доводи та мотивування, наведені представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду від 25 серпня 2021 року. У зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачеві оскаржити рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Виконавчого комітету Криворізької міської ради про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року по цивільній справі №214/405/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання договору міни нерухомого майна дійсним залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати підписання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу суду складено та підписано 19 вересня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко