Справа № 724/1461/22
Провадження № 2/724/467/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинської міської ради про скасування розпорядження, зобов`язання вичинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Хотинської міської ради про скасування розпорядження, зобов`язання вичинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

05.09.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про зміну позовних вимог.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що вона згідно наказу № 647 від 04.10.1993 року призначена на посаду вихователя Комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради».

Наказом № 38 к від 01.09.2007 року позивача переведено на посаду вчителя історії та правознавства.

Розпорядженням Хотинського міського голови № 48-ОС від 07.07.2022 року (пункту 3) 18.07.2022 року звільнена з посади учителя історії, правознавства, образотворчого мистецтва, вихователя «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників», п. 1 ст. 40 КЗпПУ. В свого чергу, в трудовій книжці підставою звільнення вказано «у зв`язку із скороченням штату працівників». Вважає, що розпорядження № 48-ОС в частині її звільнення є незаконним, а тому воно підлягає скасуванню та поновленню на роботі.

Позивач вважає, що наказ № 48-ОС видано не уповноваженою особою. Рішенням 20 сесії VIII скликання Хотинської міської ради від 24.02.2022р. № 361/20/22 «Про припинення діяльності комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» шляхом ліквідації» вирішено припинити діяльність закладу освіти (п. 1 рішення).

Пунктом 2 вказаного рішення вирішено створити ліквідаційну комісію по припиненню діяльності закладу освіти та затвердити її персональний склад згідно з додатком.

Відповідно до додатку до рішення № 361/20/22 до складу комісії з ліквідації закладу освіти входять: ОСОБА_2 голова ліквідаційної комісії, ОСОБА_3 , заступник голови ліквідаційної комісії, ОСОБА_4 , секретар ліквідаційної комісії та шість членів комісії.

Ліквідаційні комісії було доручено:

- вжити заходи, пов`язані з ліквідацією комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» в установленому чинним законодавством порядку;

- повідомити державного реєстратора юридичних та фізичних осіб - підприємців про перебування комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» в процесі ліквідації;

- попередити в установленому чинним законодавством України порядку працівників комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» про ліквідацію установи та про їх подальше звільнення із займаних посад. Забезпечити дотримання соціально-правових гарантій працівників комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» у порядку та на умовах, визначених чинним законодавством України.

Таким чином, саме з моменту призначення рішенням № 361/20/22 ліквідаційної комісії з ліквідації закладу освіти, тобто з 24.02.2022р., до неї перейшли всі повноваження щодо управління цим закладом, а також право його представництва.

Отже, розпорядження (наказ) про звільнення позивача повинно було видаватись не головою Хотинської міської ради Дранчуком А.Д., а головою ліквідаційної комісії Закладу освіти - Білецьким Д.М.

Щодо запис в трудовій книжці про звільнення який зроблено не уповноваженою особою позивач вказує, що із запису в трудовій книжці під № 14 про звільнення слідує, що останній вчинено першим заступником міського голови Д.М. Білецьким, проте, такий запис повинен був вноситись ним саме як головою ліквідаційної комісії закладу освіти.

Однією із підстав прийняття розпорядження № 48-ОС є розпорядження Хотинського міського голови № 48-р від 07.03.2022р. «Щодо проведення заходів із ліквідації комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради», пунктами 1.2, 1.4., 1.7. та 1.8. якого він доручає директору закладу освіти Дідичу Г.М. здійснити заходи щодо попередження працівників про їх звільнення, видати відповідний наказ про звільнення працівників та ознайомити їх у відповідному порядку, належним чином оформити трудові книжки при звільненні, здійснити з ними повний розрахунок тощо.

Вказаний наказ є взагалі неправомірним, оскільки повноваження вирішувати трудові питання із працівниками закладу освіти, що ліквідується, станом на 07.03.2022р. належали виключно ліквідаційній комісії, а не голові міської ради чи директору цього закладу, повноваження якого припинились з моменту призначення ліквідаційної комісії.

Щодо порушення порядку попередження працівника про звільнення вказує, що вказаного попередження взагалі не отримувала ні наручно ні поштою.

Стосовно неможливості визначити підставу звільнення позивач вказує, що так, в пункті 5.2 рішення № 361/20/22 йде мова про попередження працівників закладу освіти про ліквідацію установи та про їх подальше звільнення із займаних посад (очевидно, що підстава звільнення - ліквідація установи). Таке формулювання відповідає пункту 1.4. розпорядження № 48-р від 07.03.2022р.

В той же час, в розпорядженні Хотинського міського голови № 37-ОС від 27.05.2022р. «Про перенесення дати запланованого вивільнення» вказується «у зв`язку із внесенням змін у структуру навчального року». В самому ж розпорядженні № 48-ОС про звільнення вказується вже дві підстави: «у зв`язку із повною ліквідацією закладу» та «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників».

Позивач звертаю увагу суду, що такої підстави як «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників» взагалі трудовим законодавством не передбачено, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ це або скорочення чисельності працівників або скорочення штату працівників.

Однак, в трудовій книжці вже вказується «звільнена у зв`язку зі скороченням штату працівників».

Позивач вважає, що враховуючи те, що її звільнено, як вбачається із запису в трудовій книжці, у зв`язку із скороченням штату працівників, то в такому випадку її повинна бути запропонована інша робота.

Однак, вказані вимоги трудового законодавства взагалі дотримані не були, будь-якої пропозиції щодо переведення на іншу роботу не поступало.

З приводу повідомлення профспілкової організації про заплановане звільнення працівників позивач зазначає, що в свою чергу, вже голова ліквідаційної комісії 07.03.2022р. оформив повідомлення за № 02-13-11-354 голові профспілки закладу освіти про заплановане звільнення працівників, у зв`язку із ліквідацією останнього.

Проте, по-перше, немає доказів реального вручення такого повідомлення голові профспілки; по-друге, якщо звільнення відбулось у зв`язку із скороченням штату працівників, як зазначено у її трудовій книжці, то погодження профспілкою такого звільнення є обов`язковим. В даному випадку такого погодження не існує.

Вказує, що порушено форму та порядок подання звітності державній службі зайнятості про звільнення.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців слідує, що 10.08.2022 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи КЗ « Хотинський заклад середньої освіти №2».

Щодо підстави виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу позивач вказує, що в процесі розгляду справи позовна вимога про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу нею буде уточнена із врахуванням всього часу розгляду справи (вимушеного прогулу).

Враховуючи вище викладене позивач просить суд визнати пункти 3 розпорядження Хотинського міського голови № 48 - ОС від 07.07.2022 року «Про фактичне вивільнення працівників КЗ «Заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради», яким звільнено ОСОБА_1 з 18.07.2022 року з посади учителя історії, правознавства, образотвочого мистецтва, вихователя за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням чисельності штату працівників незаконним та скасувати. Визнати ОСОБА_1 такою, що звільнена 10.08.2022 року з посади учителя історії, правознавства, образотвочого мистецтва, вихователя КЗ «Заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради`за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією укстанови.

Стягнути з Хотинської міської ради Чернівецької області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.07.2022 року по день ухвалення судового рішення, з утриманням з цієї суми податків і інших обов`язкових платежів. Стягнути з Хотинської міської ради Чернівецької області на її користь понесені нею судові витрати. Рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.

24.08.2022 року до суду надійшов від представника відповідача відзив на позовну заяву.

23.09.2022 року надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову.

В обґрунтування якого зазначає, що вимоги, викладені в позовній заяві, не визнаються з наступних причин.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комунальний заклад «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» ліквідовано як юридичну особу, що унеможливлює залучення закладу як учасника справи - сторони.

Щодо видання наказу № 48-ОС не уповноваженою особою представник відповідача зазначає, що вище згаданий наказ виданий уповноваженою особою відповідно до вимог чинного законодавства та згідно статуту Комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» яким зафіксовано, що засновником закладу є Хотинська міська рада. Управління закладом здійснюється засновником, який призначає директора, шляхом укладання контракту. Рішення про організацію або ліквідацію навчального закладу приймає засновник або уповноважений ним орган з дотриманням вимог чинного законодавства, в межах наданих повноважень та з дотримання вимог ст. 47 КЗпП України.

Зазначають, що твердження позивача, щодо видання (прийняття) розпорядження не уповноваженою особою є хибним і таким, що не відповідає нормам матеріального права.

Стосовно правових підстав прийняття розпорядження Хотинським міським головою від 07 березня 2022 року № 48-Р «Щодо проведення заходів із ліквідації комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради».

Згадане розпорядження спрямоване на реалізацію заходів передбачених рішенням Хотинської міської ради від 24.02.2022 року № 361/20/22 «Про припинення діяльності комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради».

З приводу порядку попередження працівників про звільнення представник відповідача вказує, що відповідно до п. 3 розпорядження Хотинського міського голови від 07.07.2022 року № 48-ОС позивач ОСОБА_1 звільнена 18.07.2022 року тобто з дотриманням двомісячного терміну, який передує звільненню, й з дотриманням вимог ст.49-2 КЗпП України.

Щодо запису в трудовій книжці вказують, що підпис першого заступника міського голови ОСОБА_2 у трудовій книжці виконано з дотриманням вимог законодавства та в межах його повноважень.

З приводу повідомлення профспілкової організації про розірвання трудового договору вказує, що інформація про обрання позивача до профспілкового органу відсутня. Хотинською міською радою було спрямовано голові профспілки комітету листа про заплановане звільнення працівників.

Щодо повідомлення державної служби зайнятості про заплановане звільнення працівників, представник вказує, що міським головою подано до Чернівецького обласного центру зайнятості інформацію про майбутнє звільнення працівників.

Зазначають, що 02.09.2022 року розпорядженням міського голови № 156-р внесено зміни до розпорядження № 48-ОС в частині зміни підстав звільнення «у зв`язку з ліквідацією закладу».

Стосовно виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу. Питання вимушеного прогулу до уваги не береться, адже процес звільнення позивача ОСОБА_1 здійснено з підстав п.1, ст.40 КЗпП України, й з неухильним дотриманням інших вимог трудового законодавства.

Відносно позовних вимог про понесені судові витрати. Представник відповідача зазначає, що час залучення адвоката до участі у справі є незначним (враховуючи обсяг опрацьованого матеріалу). Постійним місцем проживання позивача ОСОБА_1 є місто Хотин, в якому розташований Хотинський районний суд (відсутня потреба у збільшенні часу для прибуття до суду, оплата транспортних послуг). Справа не є складною за своєю суттю, підтвердженням чому є обсяг друкованого тексту позовної заяви, незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у Хотинському районному суді, розгляд матеріалі її в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг досліджуваних матеріалів справи, відсутністю будь-яких свідків по справі.

Тому обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зазначаю, що перелік послуг наданих адвокатом не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи. Не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права під час підготовки позовної заяви, та її підготовка не вимагала значного обсягу технічних робіт, як і юридична консультація клієнта. Крім того, враховуючи малозначність та незначну складність справи, витрати на професійну правничу допомогу, не відповідають принципу спів розмірності, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладене представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Хотинської міської ради в повному обсязі.

05.09.2022 року до суду від представника позивача надійшла заява про повернення судового збору.

В обґрунтування якої вказує, що судом зобов`язано позивача сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Однак позивачі за пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу звільняються від сплати судового збору. Такого висновку дійшла Велика палата Верховного Суду від 08.02.2022 року № 755/12623/19 (провадження 14-47цс21).

Таким чином позивачем сплачено надмірно судовий збір. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі внесення судового збору у більшому розмірі ніж встановлено законом.

Враховуючи наведене представник позивача просить суд повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. рішенням по суті справи.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2022 року заяву представника позивача про залишення в частині позовних вимог без розгляду задоволено та позовну вимогу про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду. Крім того, закрито провадження в частині вимог до комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради».

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2022 року у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу в його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також просить суд приєднати до матеріалів справи правила внутрішнього трудового розпорядку КЗ Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» та довідку Хотинської міської ради від 28.09.2022 року № 02-13-6-1451.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу в його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволенні відмовити. Також просить суд задовольнити раніше поданні з відзивом клопотання.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 04.10.1993 року призначена на посаду вихователя Хотинський спеціальний інтернат, 01.09.2007 року переведена на посаду вчителя історії та правознавства, 18.07.2022 року звільнена у зв`язку із скороченням штату працівників п.1ст. 40 КЗпП України на підставі розпорядження від 07.07.2022 року № 48-ОС (а.с.8).

Рішенням Хотинської міської ради «Про припинення діяльності» від 24 лютого 2022 року № 361/20/22 вирішено припинити діяльність комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» шляхом його ліквідації (п.1 рішення); створити ліквідаційну комісію про припинення діяльності комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» та затвердити її персональний склад згідно додатку (п.2 рішення); ліквідаційній комісії в установленому порядку (п.5 рішення) вжити заходи пов`язані з ліквідацією (п.5.1 рішення); попередити в установлений чином законодавством працівників закладу про ліквідацію установи та їх подальше звільнення із займаної посади. Забезпечити дотримання соціальних правових гарантій працівників комунального закладу (п.5.3 рішення); провести розрахунок з працівниками (п.5.7 рішення); контроль за виконанням рішення покласти на першого заступника міського голови Д.Білецького (п.10 рішення) (а.с.9 - 10).

Згідно додатку до рішення сесії від 24.02.2022 року № 361/20/22 склад комісії з ліквідації комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» входять: ОСОБА_2 головна ліквідаційної комісії, перший заступник міського голови; Микитюк М.В. заступник голови ліквідаційної комісії; Павлик В.Л. секретар ліквідаційної комісії також членами комісії є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.11).

Відповідно до розпорядження міського голови «Щодо проведення заходів із ліквідації» від 07.03.2022 року № 48-р доручено Гнату Дідичу розпочати процедуру ліквідації комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» з 06.03.2022 року (п.1.1 розпорядження); здійснити заходи передбачені законодавством про працю щодо дотримання прав та гарантій працівників у зв`язку із ліквідацією установи (п.1.2 розпорядження); попередити працівників про наступне звільнення внаслідок ліквідації відповідно до вимог трудового кодексу (п.1.4 розпорядження); попередити центр зайнятості щодо запланованого масового вивільнення працівників (п.1.5 розпорядження); видати наказ про звільнення працівників та ознайомити їх у відповідному порядку (п.1.6 розпорядження); належним чином оформити трудову книжку працівникам при звільнені та видати їх, крім того провести з ними повний розрахунок (п.1.8 розпорядження) (а.с.12).

Розпорядженням міського голови «Про перенесення дати запланованого вивільнення» від 27 травня 2022 року № 37-ОС визначено здійснити фактичне вивільнення працівників комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» з 09.06.2022 року (п.1); останнім робочим днем вважати 09 червня 2022 року (п.2) (а.с.13).

Розпорядженням міського голови «Про внесення змін до розпорядження № 37-ОС від 27.05.2022 року» від 08 червня 2022 року № 39-ОС яким внесено зміни в п.1 та викладено в новій редакції, а саме: надати щорічну основну відпустку працівникам комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» з 13.06.2022 року на 24 календарні дні з наступним звільненням; надати щорічну основну відпустку адміністративному господарському персоналу з 13.06.2022 року відповідно до пропозицій відпрацьованого часу з наступним звільненням; днем звільнення педагогічних працівників та адміністративного господарського персоналу вважати останній день відпустки (а.с.14).

Згідно розпорядження від 07 липня 2022 року № 48-ОС «Про фактичне вивільнення працівників» комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» підписаного міським головою А.Дранчуком здійснено фактичне вивільнення працівників, звільнивши ОСОБА_1 учителя історії, правознавства, образотворчого мистецтва, вихователя за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників з дотриманням гарантій передбачених законодавством, останнім робочим днем вважати 18.07.2022 року (п.3).

Листом Хотинської міської ради від 22.07.2022 року № 02-13-6-1011 представнику позивача на його адвокатський запит від 12.07.2022 року спрямовується вся запитувана ним інформація та надаються копії запитуваних документів. Крім того вказується, що звільнення працівників відбулося відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України з неухильним дотримання законодавства. Ліквідація, скорочення чисельності або штату працівників є похідним від змін організації виробництва і праці (а.с. 27).

Згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань засновником комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» є Хотинська міська рада, керівником юридичної особи комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» та інших осіб які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи у тому числі підписувати договори тощо, є ОСОБА_12 , ОСОБА_2 (а.с. 57-60).

Згідно до правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників закладу загальної середньої освіти комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» розділом 2 передбачено, що звільнення педагогічних працівників у випадку ліквідації закладу, скорочення кількості або штату працівників здійснюється у відповідності з чинним законодавством (а.с.67-69).

Розпорядження Хотинського міського голови від 02.09.2022 року № 156-Р «Про внесення змін до розпоряджень Хотинського міського голови від 21.06.2022 року № 44-ОС, 45-ОС та від 07.07.2022 року № 47-ОС, 48-ОС», вбачається, що внесено зміни до розпорядження Хотинського міського голови від 21.09.2022 року № 44-ОС «Про фактичне вивільнення ОСОБА_12 » у п.1 розпорядження слова «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників та ліквідацією» змінити «у зв`язку з ліквідаціє закладу»; внесено зміни до розпорядження Хотинського міського голови від 21.09.2022 року № 45-ОС «Про фактичне вивільнення працівників» у п.1,3,5,7,9,11,13,15,17,19,21,23,25,27,29,31,33,35,37,39,41,43,45,47,49,51,53,55,57,59,61,63 розпорядження слова «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників та ліквідацією» змінити «у зв`язку з ліквідаціє закладу»; внесено зміни до розпорядження Хотинського міського голови від 07 липня 2022 року № 47-ОС «Про внесення змін до розпорядження від 21 червня 2022 року № 48-ОС «Про фактичне вивільнення працівників» у п.1 розпорядження слова «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників та ліквідацією» змінити «у зв`язку з ліквідаціє закладу»; внесено зміни до розпорядження Хотинського міського голови від 07 липня 2022 року № 48-ОС «Про фактичне вивільнення працівників» у п.1,3 розпорядження слова «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників та ліквідацією» змінити «у зв`язку з ліквідаціє закладу» (а.с.83).

Згідно статуту комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» (нова редакція) затвердженого 24.02.2022 року рішенням Хотинської міської ради № 366/20/22 розділу 16 рішення про реорганізацію та ліквідацію приймає власник або уповноважений орган. Власником майна та засновником є Хотинська міська рада (розділ 1 статуту). Ліквідація провидиця ліквідаційною комісією, призначеною засновником або уповноваженим ним органом, а у випаду ліквідації за рішенням господарського суду ліквідаційною комісією, призначеною цим органом. З часу призначення ліквідаційної комісії до неї переходить повноваження щодо управління школою (розділ 16 статуту). Заклад може буди ліквідовано на підставі рішення засновників, а також в інших випадках передбачених чинним законодавством (розділ 16 статуту) (а.с.18-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно частин 1, 3, 4 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю, здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Так, згідно пункту 19 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпПУ, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ч.1 ст.. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

У своїй діяльності органи місцевого самоврядування керуються Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», який є спеціальним законом, що регламентує діяльність ОМС (далі Закон № 280).

Так відповідно до ч.8 ст.59 Закону № 280, сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Згідно ч.19,20 ст.42 Закону № 280 сільський, селищний, міський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Частиною 1 ст. 12 Закону № 280 визначено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Пунктом 10 ч.4 ст.42 Закону № 280 передбачено, що сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Відповідно до абз.2 п.30 ч.1 ст.26 Закону № 280 реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради. Згідно п.3 ч.4 ст.42 Закону № 280 сільський, селищний, міський голова: підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Згідно пункту 1 частини першої статті 110 ЦК України, юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч.1, ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені Кодексом, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Отже, Хотинською міською радою прийнято рішення № 361/20/22 від 24 лютого 2022 року № 361/20/22 яким припинено діяльність комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» шляхом його ліквідації та визначено склад ліквідаційної комісії головою якої було призначено ОСОБА_2 - перший заступник міського голови.

Суд вбачає, що дійсно відповідач Хотинська міська рада як засновник, власник комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» прийняла рішення про ліквідацію установи, яка на даний час ліквідована.

Крім того, суд вбачає, що іншої установи відповідачем не створено, а тому власник позбавлений можливості запропонувати позивачу іншу роботу.

Суд вважає, що розпорядження про звільнення позивача від 07 липня 2022 року № 48-ОС здійснено головою міської ради який не мав повноважень на це (розділ 16) з часу призначення ліквідаційної комісії, оскільки до неї переходить повноваження щодо управління школою та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань особи які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи у тому числі підписувати договори тощо та згідно до ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія має повноваження щодо звільнення працівників.

З приводу попередження позивача про звільнення.

Як вбачається з листа «Укрпошти» від 23.03.2022 року ОСОБА_1 не отримала у зв`язку із закінченням терміну зберігання та листа «Укрпошти» від 18.07.2022 року ОСОБА_1 не отримала у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.84).

З зазначених листів суд не вбачає та не може встановити, що саме було направлено та який вміст листа позивача.

Позивач стверджує, що повідомлення про звільнення не отримувала ні поштою ні в інший спосіб.

Відповідач стверджує, що повідомляв позивача про звільнення з дотриманням вимог ст. 49-2 КЗпП України. Однак матеріали справи не містять жодних належним, достатніх, достовірних доказів, які підтверджують повідомлення позивача про його майбутнє звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпПУ про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Згідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, суд вважає, що відповідач не надав докази про належне повідомлення позивача про її майбутнє звільнення. Отже, не дотримані вимоги ч.1 ст.. 49-2 КЗпПУ.

З відповіді на адвокатський запит голови профспілкової організації комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» Мельник З.М. від 04.08.2022 року вбачається, що роботодавець не повідомив профспілку про заплановане звільнення працівників у зв`язку із ліквідацією чи скороченням штату працівників (а.с.63).

Відповідно до колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» на 2021-2025 роки голова профспілкового комітету є Мельник Зоя. Профспілка представляє інтереси працівників комунальному закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» (розділ І договору) (а.с.64-66).

Щодо підстав виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з довідки від 16.08.2022 року № 102 ОСОБА_1 дійсно працювала в комунальному закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради» на посаді вчителя та її зарплата за квітень 2022 року становить 16 168,38 грн., за травень 2022 року 14 863,23 грн., за червень 26 384,92 грн. ( з яких з/п 5 432,81 грн., відпускні 8627,20 грн. та 2873,56 грн., матеріальна допомога 9451,35 грн.) (а.с.61).

Відповідно до довідки Хотинської міської ради від 28.09.2022 року № 02-13-6-1451 ОСОБА_1 в травні 2022 року відпрацювала 22 робочих дні в червні 2022 року 8 робочих днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпПУ у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно ч. 1 ст. 240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або роботодавця (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Пунктом 32 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до пунктів 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, оплата часу вимушеного прогулу проводиться, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана ця виплата. Нарахування виплат проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані дні протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

При цьому згідно з п. 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 п. 8 Порядку).

Суд вважає, що оскільки позивача було звільнено з порушенням встановленого порядку, без належного повідомлення, поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації установи, то слід стягнути з засновника органу уповноваженого управляти майном ліквідованої установи Хотинська міська рада заробітну плату за весь час вимушеного прогулу працівника.

Суд задовольняючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.07.2022 року по день ухвалення судового рішення 21.10.2022 року з вирахуванням з цієї суми податків та зборів, а саме до сплати позивачу суми у розмірі 37 578,12 грн.

Керувався у своїх розрахунках постановою КМУ № 100 та виходив з наступного: позивач звільнена останнім днем її роботи 18.07.2022 року. Тому суд рахує середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.07.2022 року по 21.10.2022 року (робочих днів).

З довідки від 16.08.2022 року № 102 вбачається, що позивач отримала за два останніх місяця, що передують місяцем звільнення кошти у розмірі 14 863,23 грн. за травень 2022 року, та 26 384,92 грн., (з яких заробітна плата 5 432,81 грн. відпускні за червень 8627,20 грн. та липень 2873,56 грн., матеріальна допомога 9451,35 грн.) за червень 2022 року.

Відповідно до відпрацьованих днів позивача у травні складають 22 робочих дні та у червні 8 робочих дні.

Отже, з/п позивача за травень (22 роб. дні) 14863,23 грн. + з/п за червень (8 роб. дні) 5432,81 грн. = 20 296,04 грн. / 30 (робочих дні за два останні місяця які передують події) = 676,53 грн. (середньо денна заробітна плата).

676,53 (середньо денна заробітна плата) Х 69 (роб. дні) (з наступного дня після звільнення 19.07.2022 року до дня прийняття рішення 21.10.2022 року враховуючи святковий день 24.08.2022 року День незалежності України та 14.10.2022 року День захисників і захисниць України як робочий день оскільки відповідно до ст.. 73 КЗпП у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 73 згідно із Законом № 2136-IX від 15.03.2022 з урахуванням змін, внесених Законом № 2352-IX від 01.07.2022) = 46 680,89 грн. (середній заробіток за час вимушеного прогулу).

Суд враховую також позовну вимогу позивача про те, щоб з суми було вирахувано всі подати та збори.

Відповідно до ст.. 152 ПК України Платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно до ст.. 167 ПКУ 167.1. ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПКУ, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).

Отже, 46680,89 грн. (середній заробіток за час вимушеного прогулу) * 19,5 (податок фізичних осіб 18% та 1,5 % військовий збір) / 100 = 9 102,77 грн. (сума податків та зборі які підтягають стягненню).

Таким чином 46 680,89 грн. (середній заробіток за час вимушеного прогулу) - 9 102,77 грн. (сума податків та зборі які підтягають стягненню) = 37 578,12 грн. (сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням податків та зборів).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

З приводу повідомлення центру зайнятості про масове звільнення.

Як вбачається з звітності про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації де перелічуються посади, кількість працівників які підлягають вивільненю, дата наказу про попередження про заплановане вивільнення та запланована дата вивільнення. Одна з посад, яка підлягає вивільненню є посада вчителя середнього навчального виховного закладу кількість вивільнених працівників 23, дата наказу про попередження про заплановане вивільнення 22.03.2022 року, саме вивільнення запланована на 27.05.2022 року (а.с.17).

Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ у разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 494 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Така інформація надається у формі та порядку, визначеному наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 563 від 18.03.2021р. «Про затвердження форми звітності № 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» та Порядку ЇЇ подання».

Також суд звертає увагу, що розпорядження Хотинського міського голови від 02.09.2022 року № 156-Р «Про внесення змін до розпоряджень Хотинського міського голови від 21.06.2022 року № 44-ОС, 45-ОС та від 07.07.2022 року № 47-ОС, 48-ОС», де слова «у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників та ліквідацією» змінено «у зв`язку з ліквідаціє закладу», хоча працівника жодним чином не повідомляли про це.

Враховуючи вище викладене суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно до п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір повертається у випадку залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

У зв`язку із залишенням позовної вимоги про стягнення моральної шкоди за заявою представника позивача судовий збір за зазначену вимогу не повертається та не стягується з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір повертається у випадку зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що позивач заплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн., за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Однак позивачі за пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу звільняються від сплати судового збору.

Такого висновку дійшла Велика палата Верховного Суду від 08.02.2022 року № 755/12623/19 (провадження 14-47цс21).

Таким чином позивачем сплачено надмірно судовий збір, а тому підлягає поверненню у розмірі 992,40 грн.

Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є:

- Договір про надання правової допомоги від 12 липня 2022 року в якому сторони погодили предмет договору, обов`язки та права сторін, гонорар адвоката (1400 грн. одна година роботи адвоката), строк дії договору.

- Попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Адвокатом надано правничу допомогу: правовий аналіз наданих клієнтом документів, консультація клієнта (1.5 год. роботи адвоката) 2100 грн., складання позовної заяви (5 год. роботи адвоката) 7 000 грн., виготовлення копій письмових документів (0,5 год. роботи адвоката) 700 грн. Загальна вартість вже понесених судових витрат 9800 грн.

- Ордер про надання правничої допомоги серія СЕ № 1047195.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до ч.6 ст. 137 ЦПК України відповідач надав до суду заперечення щодо вартості судових витрат та вказав, що участь адвоката у справі є незначним (враховуючи обсяг опрацьованого матеріалу). Справа не є складною за своєю суттю, підтвердженням чому є обсяг друкованого тексту позовної заяви, незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у Хотинському районному суді, розгляд матеріалі її в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг досліджуваних матеріалів справи, відсутністю будь-яких свідків по справі.

Тому обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зазначає, що перелік послуг наданих адвокатом не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи. Не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права під час підготовки позовної заяви, та її підготовка не вимагала значного обсягу технічних робіт, як і юридична консультація клієнта. Крім того, враховуючи малозначність та незначну складність справи, витрати на професійну правничу допомогу, не відповідають принципу спів розмірності.

Таким чином, суд звертає увагу, що виготовлення копій письмових документів не відносить до надання професійної юридичної допомоги так як позивач може особисто виготовити копії всіх необхідних документів.

Отже, суд дослідивши докази взявши до уваги заперечення представника відповідача, складність справи, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес вважає, що вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позовну на відповідача.

Згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмір 2977,20 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. 40, 47, 49, 235, 240 КЗпП України, ст. 104, 105, 110, 111 ЦК України, ст. 12, 13, 49, 76-89, 141, 265, 353 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Хотинської міської ради про скасування розпорядження, зобов`язання вичинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати пункт 3 розпорядження Хотинського міського голови № 48-ОС від 07.07.2022 року «Про фактичне вивільнення працівників КЗ «Заклад загальної середньої освіти № 2 Хотинської міської ради», яким звільнено ОСОБА_1 з 18.07.2022 року з посади учителя історії, правознавства, образотворчого мистецтва, вихователя за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням чисельності штату працівників незаконним та скасувати.

Визнати ОСОБА_1 такою, що звільнена 10.08.2022 року з посади учителя історії, правознавства, образотворчого мистецтва, вихователя Комунального закладу «Хотинський заклад загальної середньої освіти № 2» за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією установи.

Стягнути з Хотинської міської ради (зареєстроване місце знаходження: вул. О.Кобилянської 2 А м.Хотин Дністровського району Чернівецької області ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.07.2022 року по день ухвалення судового рішення, а саме 37578,12 (тридцять сім тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 12 коп.) з вирахуванням з цієї суми податків та зборів.

Стягнути з Хотинської міської ради (зареєстроване місце знаходження: вул. О.Кобилянської 2 А м.Хотин Дністровського району Чернівецької області ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 6000 (шість тисяч гривень).

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) надмірно сплачений судовий збір у розмір 992,40 грн.

Стягнути з Хотинської міської ради (зареєстроване місце знаходження: вул. О.Кобилянської 2 А м.Хотин Дністровського району Чернівецької області ) в дохід держави 2977,20 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень 20 копійок).

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ