Справа № 211/1296/22
Провадження № 2-о/211/59/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію. 26.10.1955 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Оскільки її пенсія дуже мала, то заявник вважає, що вона, фактично, перебувала на матеріальному утриманні свого чоловіка. На даний час, згідно законодавства, вона має право на пенсію по втраті годувальника, та з цим питанням вона звернулася до заінтересованої особи, однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю відомостей про перебування її на утриманні чоловіка. У зв`язку з цим, заявниця просить суд встановити факт їх спільного проживання та перебування її на утримані свого чоловіка ОСОБА_2 , за час його життя та до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, заявник ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи в судове засідання з`явилися, представник заявника ОСОБА_3 та представник заінтересованої особи надали заяви про проведення судового засідання за їх відсутності.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що заява про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню.

Пунктом 2 частини 1статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне

страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи встановлено, що з 26.10.1955 року заявниця перебувала зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 26.10.955 року ( а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер ( а.с. 13 копія свідоцтва про смерть).

Судом встановлено, що заявниця перебуває на обліку в Криворізькому південному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком при повному стажі ( а.с. 11).

Згідно акту про фактичне проживання від 06.12.2021 року, ОСОБА_1 у період з 06.09.1996 року проживала разом з ОСОБА_2 за адресою за адресою: АДРЕСА_1 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 14).

Відповідно до положень статті 315 ЦПК України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт, що ОСОБА_1 проживала спільною сім`єю з ОСОБА_2 , за його життя, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебувала на його утриманні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215,256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , проживала спільною сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та перебувала на його утриманні в період з 06 вересня 1996 року до 29 листопада 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 травня 2022 р.

Суддя: Н. О. Сарат