Провадження 2/357/1104/22
28 вересня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В. П. ,
секретар судового засідання Чайка О.В., ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №1, в місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку, -
Позивач ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач») про виділення в натурі частини житлового будинку.
В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.
Позивач є власником 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також є власником земельної ділянки, площею 0,0500 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та власником земельної ділянки, площею 0,0242 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для індивідуального садівництва.
Відповідно до договору дарування від 14.05.1998 року, 1/3 частини вищезазначеного житлового будинку з частиною господарських і побутових будівель та споруд належить Відповідачу.
Тобто, житловий будинок АДРЕСА_3 ) є спільною частковою власністю сторін, інших власників вказаного майна немає.
На даний час Позивач має намір виділити в натурі житлові приміщення якими він користується, проте Відповідач в добровільному порядку відмовляється провести поділ.
За таких обставин, Позивач вимушений був звернутися до суду, просив виділити в натурі 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_3 , а саме житловий будинок загальною площею 65,20 кв.м., житлова площа 38,90 кв.м., до складу якого входять:
коридор, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-1», площею 10,30 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-2», площею 2,90 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-3», площею 0,90 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-4», площею 0,90 кв.м.;
кухня, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-5», площею 11,30 кв.м.;
житлова кімната, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-6», площею 21,30 кв.м.;
житлова кімната, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-7», площею 17.60 кв.м.
А також господарські та побутові будівлі та споруди, що примикають до нього:
Літ «Д-і» - гараж (тимчасовий);
№1-2 огорожа.
06.06.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.39).
08.08.2022 року в судовому засіданні представник Позивача вимоги позову підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.
28.09.2022 року в судове засідання ані Позивач, ані представник Позивача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 20.09.2022 року через канцелярію суду представник Позивача подав заяву про розгляд справи без участі Позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.68).
В судові засідання 19.07.2022 року, 08.08.2022 року, 06.09.2022 року, 28.09.2022 року Відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки не повідомила, ані відзиву, ані будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.49, 51, 60, 66).
Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.
Як убачається з договору дарування частки житлового будинку від 16.06.2015 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Позивач є власником 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-7, 8).
Позивач є власником земельної ділянки, площею 0,0500 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та власником земельної ділянки, площею 0,0242 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для індивідуального садівництва, що підтверджується копіями договорів дарування земельних ділянок від 16.06.2015 року та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9-10, 11, 12-13, 14).
Відповідно до договору дарування частини будинку від 14.05.1998 року, 1/3 частини житлового будинку з частиною господарських і побутових будівель та споруд належить Відповідачу (а.с.15).
Як убачається з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 08.12.2021 року, виготовленого ФОП ОСОБА_3 , частина будинковолодіння , що належить ОСОБА_1 , може бути виділена в натурі (а.с.21-22).
Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.
У той же час, одним із засобів юридичного захисту прав чи інтересів співвласників майна є його поділ чи виділ в натурі. При цьому, поділ майна означає припинення права спільної власності й виникнення на його основі права власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто після такого поділу кожна зі сторін стає одноособовим власником певного майна, відносини права спільної власності припиняються.
Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Таким чином, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Водночас, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Як роз`яснено в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ, також, може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.
Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.
Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові від 30.09.2015 року у справі № 6-цс15, оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року N 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них".
Як зазначалося, згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 08.12.2021 року, в результаті виділу об`єкта нерухомого майна, відповідно до фактичного володіння та користування, утворюється два об`єкти нерухомого майна. Щодо власника ОСОБА_1 :
Блокований житловий будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.
Житловий будинок літера «А» з прибудовою «а-1» - загальна площа 65,20 кв.м., житлова площа 38,90 кв.м.
В житловому будинку літ «А» відповідно до плана та експлікації:
коридор, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-1», площею 10,30 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-2», площею 2,90 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-3», площею 0,90 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-4», площею 0,90 кв.м.;
кухня, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-5», площею 11,30 кв.м.;
житлова кімната, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-6», площею 21,30 кв.м.;
житлова кімната, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-7», площею 17.60 кв.м.
До якого примикають господарськи та побутові будівлі та споруди:
Літ «Д-і» - гараж (тимчасовий);
№1-2 огорожа.
Тобто, з висновку убачається, що частина будинковолодіння, що належить ОСОБА_1 , може бути виділена в натурі.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно повністю задовольнити, вони є законними та обґрунтованими.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами та витребуваних судом доказів.
При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Судові витрати необхідно залишити за Позивачем згідно з заявою його представника.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 89, 141, 254, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку задовольнити.
Виділити в натурі ОСОБА_1 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_3 , а саме житловий будинок загальною площею 65,20 кв.м., житлова площа 38,90 кв.м., до складу якого входять:
коридор, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-1», площею 10,30 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-2», площею 2,90 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-3», площею 0,90 кв.м.;
санвузол, зазначений на поповерховому плані цифрами «2-4», площею 0,90 кв.м.;
кухня, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-5», площею 11,30 кв.м.;
житлова кімната, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-6», площею 21,30 кв.м.;
житлова кімната, зазначена на поповерховому плані цифрами «2-7», площею 17.60 кв.м.
А також господарські та побутові будівлі та споруди, що примикають до нього:
Літ «Д-і» - гараж (тимчасовий);
№1-2 огорожа.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 30.09.2022 року.

СуддяВ. П. Цукуров