Справа № 372/2381/22
Провадження № 2-о-60/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Литвинюк Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області Управління з питань виплати пенсій Відділ Опрацювання пенсійної документації №1,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника адвокат Стельникович С.А. звернулася до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, в якій посилається на те, що 20 січня 1962 року було укладено та зареєстровано шлюб між гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований Маловільшанською сільською радою Обухівського району Київської області, актовий запис №5. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника ОСОБА_2 помер. 20 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Обухівського об`єднаного управління ПФУ в Київській області із заявою про нарахування їй пенсії, яка залишилась невиплаченою її померлому чоловіку за останній місяць його життя. 04 травня 2022 року заявник отримала Рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що згідно свідоцтва про смерть та документів пенсійної справи померлий ОСОБА_2 , заявниця згідно паспорта ОСОБА_1 . Згідно наданого свідоцтва про одруження ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_1 і взяли прізвище ОСОБА_1 . Має місце в розбіжностях прізвищ померлого і заявниці згідно свідоцтва про одруження, що є основним документом підтверджуючим родинні стосунки. Також в поданих документах розбіжність імені померлого ОСОБА_2 і ОСОБА_2 . В зв`язку з розбіжностями певних відомостей у окремих документах спадкоємець не має можливості отримати грошові кошти померлого, які є частиною спадщини, що залишилась після смерті чоловіка заявниці - ОСОБА_2 .

В судове засідання представник заявника не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 січня 1962 року було укладено та зареєстровано шлюб між гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований Маловільшанською сільською радою Обухівського району Київської області, актовий запис №5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано 24.03.2022 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області.

20 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Обухівського об`єднаного управління ПФУ в Київській області із заявою про нарахування їй пенсії, яка залишилась невиплаченою ї померлому чоловіку за останній місяць його життя.

04 травня 2022 року заявнику було надано Рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 так як згідно свідоцтва про смерть та документів пенсійної справи померлий ОСОБА_2 , заявниця згідно паспорта ОСОБА_1 . Згідно наданого свідоцтва про одруження ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_1 і взяли прізвище ОСОБА_1 . Має місце розбіжності прізвищ померлого і заявниці згідно свідоцтва про одруження, що є основним документом підтверджуючим родинні стосунки. Також в поданих документах розбіжність імені померлого ОСОБА_2 і ОСОБА_2 .

Згідно пункту 2.26 Порядку для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий: пенсіонер, надаються документи, які підтверджують родинні стосунки померлого та заявника, що в даному випадку мають розбіжність прізвища і імені померлого, заявниці і даних свідоцтва про одруження.

Оскільки, через розбіжності прізвищ та імені в поданих документах згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вищезазначеного Порядку не встановлено, провести виплату недоотриманої пенсії немає підстав».

В паспорті громадянина України серія НОМЕР_1 зазначені дані особи: ОСОБА_2 .

В свідоцтві про смерть серія НОМЕР_2 зазначені дані особи: ОСОБА_2 .

В свідоцтві про одруження серія НОМЕР_3 від 08 лютого 1962 року зазначено: ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене вище, доводи поданої суду заяви про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу, знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та враховуючи норми ст.ст.256-259 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту: встановлення фактів, що мають юридичне значення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Розбіжності в документах, чинять перешкоди компетентним органам ідентифікувати належність саме чоловіку заявника документів, тому звернення до суду є правомірним. Вирішити питання в іншому, окрім судового, порядку не можливо.

Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 5, 13, 81, 265, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме в свідоцтві про одруження серія НОМЕР_3 від 08 лютого 1962 року в графі Громадянин: вважати правильним - ОСОБА_2 , а в графі «Після реєстрації одруження присвоєно прізвища»: вважати правильним Хмельник, що відповідає даним, які внесені до паспорту померлого громадянина України серія НОМЕР_1 та свідоцтву про смерть серія НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.М.Зінченко