Справа № 243/4970/21
Провадження № 2/243/110/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«21» вересня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Корчма О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шевченко Сергій Анатолійович до ОСОБА_2 про визнання іпотеки припиненою, скасування заборон та обтяжень нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Шевченко С.А., який діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія АН №1000622 від 26 квітня 2021 року, звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки припиненим, скасування заборон та обтяжень нерухомого майна, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року по справі №243/11195/15-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору позики, іпотечного договору припиненим, зняття заборон, припинення обтяжень. Задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , яким вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 за Договором позики від 31 липня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Д.В, зареєстрованим в реєстрі за № 658, в гривнях, що буде еквівалентом 701,80 доларів США, та суми відсотків за користування грошовими коштами, що буде еквівалентом 98,26 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 31 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Д.В., зареєстрованим в реєстрі за №659,660,661, а саме: будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий № :02:000:0016, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , шляхом надання ОСОБА_4 права на продаж предмета іпотеки від свого імені будь якій особі покупцеві, з наданням ОСОБА_4 всіх прав продавця.

Постановою Донецького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року вищезазначене судове рішення залишено без змін.

Після ухвалення рішення апеляційного суду, ОСОБА_3 повністю розрахувалася з відповідачем, передавши визначену судовими рішеннями суму по Договору позики від 31 липня 2013 року в розмірі 800,06 доларів США, про що ОСОБА_4 надав розписку.

Вважає, що зобов`язання ОСОБА_3 за Договором позики від 31 липня 2013 року є припиненим відповідно до ст. 599 ЦК України.

Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку скасовувати заборони та обтяження нерухомого майна.

Просить суд визнати припиненим Договір іпотеки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений 31 липня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, та зареєстрований в реєстрі за №659, та скасувати обтяження нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , іпотекою номер запису 1949416 та 1952415 від 31 липня 2013 року.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Шевченко С.А., який діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія АН №1048290 від 20 травня 2022 року, 03 серпня 2022 року до суду надав Заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача ОСОБА_3 , а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином на електронну адресу, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, однак не використав наданого законом права.

Суд направляв громадянину ОСОБА_4 судове повідомлення про розгляд справи 21 вересня 2022 року о 08 годині 00 хвилин на електронну адресу, якою ОСОБА_4 користувався протягом всього часу розгляду справи, зокрема надсилала з даної електронної адреси процесуальні заяви до суду. ОСОБА_4 вказував дану електронну адресу для надання йому процесуальних документів та матеріалів справи.

«Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомлення при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею направляв до суду певні процесуальні документи». Відповідну правову позицію КЦС ВС, зокрема, сформулював у справі 761/14537/15.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_4 , своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої розглядається справа в суді, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 , представник позивача адвокат Шевченко Сергій Анатолійович до ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою, скасування заборон та обтяжень нерухомого майна підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали Договір позики, що був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу. За умовами цього договору ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_3 прийняла у власність грошові кошти в сумі 171150,00 грн., що є еквівалентом 21000 доларів США за встановленим сторонами обмінним курсом 1 USD = 8,15 грн. ОСОБА_4 має право на отримання відсотків від ОСОБА_3 в розмірі 7 % щомісячно, відсотки нараховуються на всю суму позики та виплачуються щомісячно з 1 до 10 числа, до дня повернення позики.

В забезпечення виконання основного зобов`язання за Договором позики від 31 липня 2013 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелиця Д.В. 31 липня 2013 року та зареєстрований в реєстрі за № 659. Зі змісту цього договору вбачається, що в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 передала в іпотеку належний їй будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1113 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 5.1 Договору іпотеки визначено, що зобов`язання, забезпечене предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо іпотекодавцем фактично повернута позика, сплачені проценти відповідно до основного договору, можливі неустойки (пеня) та витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за основним договором, та виконані інші зобов`язання, що випливають з основного Договору. Згідно п.6.2 Договору, він припиняє дію при виконанні іпотекодавцем умов основного договору на підставах, передбачених ст.17 Закону України Про іпотеку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, яке набуло законної сили 14 квітня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору позики, іпотечного договору припиненими, зняття заборон, припинення обтяжень залишені без задоволення, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на нерухоме майно - задоволені частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , перед ОСОБА_4 , за Договором позики від 31 липня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 658, в гривнях, що буде еквівалентом 800,06 доларів США на день розрахунку, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням, що буде еквівалентом 701,8 доларів США, та суми відсотків за користування грошовими коштами, що буде еквівалентом 98,26 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 31 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 659, 660, 661, а саме: будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер :02:000:0016, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_4 , права на продаж предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві, з наданням ОСОБА_4 , всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності, отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмету іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу: надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки, зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім`ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію.

Встановлено початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки - будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер :02:000:0016, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на рівні, не нижчому за звичайні ціни на ці види майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час реалізації предмета іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_4 , частину понесених ним судових витрат у сумі 1062 грн. 71 коп.

Постановою Донецького апеляційного суду 14 квітня 2021 року Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, залишено без змін.

Таким чином, Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, яке 14 квітня 2021 року Постановою Донецького апеляційного суду залишено без змін, встановлено суму заборгованості за Договором позики від 31 липня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 800,06 доларів США.

З Розписки, наданої ОСОБА_4 від 14 квітня 2021 року ОСОБА_3 , вбачається, що 14 квітня 2021 року ОСОБА_3 повернула ОСОБА_4 801 долар США та 1062,71 грн. судових витрат за Рішенням суду від 30 листопада 2021 року. Також, в Розписці ОСОБА_4 зазначив, що він претензій до ОСОБА_3 не має.

Таким чином, заборгованість за Договором позики від 31 липня 2013 року, встановлена судовим рішенням № 243/11195/15-ц від 30 листопада 2020 року, ОСОБА_3 повернута ОСОБА_4 в повному обсязі, про що зазначає в Розписці сам ОСОБА_4 ..

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. З Закону України "Про іпотеку").

При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

За змістом ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, за системним аналізом зазначених норм права, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

Пунктом 5.1 Договору іпотеки від 31 липня 2013 року, визначено, що зобов`язання, забезпечене предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо іпотекодавцем фактично повернута позика, сплачені проценти відповідно до основного договору, можливі неустойки (пеня) та витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за основним договором, та виконані інші зобов`язання, що випливають з основного договору. Згідно п.6.2 договору, він припиняє дію при виконанні іпотекодавцем умов основного договору на підставах, передбачених ст.17 Закону України Про іпотеку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п. 5 глави 15 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» підставою для зняття заборони відчуження нерухомого майна є повідомлення кредитора про погашення позики. Кредитором є громадянин або юридична особа, яка має підтверджені належними документами майнові вимоги до боржника (Позичальника).

Належними документами в даному випадку є Договір позики грошових коштів та Договір іпотеки, укладені 31 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Отже кредитором ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , а підставою для зняття заборони відчуження нерухомого майна є повідомлення кредитора ОСОБА_4 про погашення позики.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії у разі її невідповідності законодавству України. Зняття заборони відчуження нерухомого майна згідно ст. 34, 43 Закону України «Про нотаріат» є однією з нотаріальних дій, яку нотаріус вчиняє, встановивши особи учасників цивільних відносин, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення осіб здійснюється за Паспортом громадянина України, або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина. Не допускається вчинення нотаріальних дій у разі відсутності її учасників. У разі вчинення нотаріальних дій за участю уповноваженого представника, нотаріус перевіряє і обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові.

Оскільки ОСОБА_4 з проханням зняти заборону відчуження нерухомого майна, накладену на підставі вищевказаного Договору іпотеки, до нотаріуса не звертався, та відмовляється це робити, тому ОСОБА_3 вирішує дане питання у судовому порядку

Заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Частина 1 ст. 316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 1 статті 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вже зазначалось вище, згідно з ч. 3 ст. ст. 17 Закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не спростував відсутність заборгованості та повного погашення боргу позивачем ОСОБА_3 , відтак, суд приймає доводи сторони позивача щодо відсутності основного зобов`язання по Договору позики від 31 липня 2013 року, що підтверджено Розпискою від 14 квітня 2021 року, наданою ОСОБА_4 про повне погашення заборгованості ОСОБА_3 за Договором позики від 31 липня 2013 року, яка була встановлена рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року, яке набуло законної сили 14 квітня 2021 року.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

Отже, враховуючи загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.

Вказаний правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14.

Під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню також правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку", пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Отже, у зв`язку з тим, що зобов`язання з виконання Договору позики грошових коштів були виконані належним чином (фактичне повне погашення боргу позичальником), похідне зобов`язання у вигляді іпотеки за Договором іпотеки посвідченого 31 липня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 659, 660, 661, а саме: будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер :02:000:0016, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - також припинилось. Тому позовні вимоги в частині визнання припиненим Договору іпотеки підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Тому, позовні вимоги щодо скасування обтяження нерухомого майна іпотекою номер запису 1949416 та 1952415 від 31 липня 2013 року, задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є похідними припинення Договору іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270,00 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. 26 квітня 2021 року та 908 грн.00 коп. 27 квітня 2021 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи Квитанціями. Також позивачем було сплачено судовий збір у сумі 454,00 грн. за подання Заяви про забезпечення позову, яка Ухвалою суду від 24 травня 2021 року задоволена.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог визнання іпотеки припиненою, скасування заборон та обтяжень нерухомого майна. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а також 454,00 грн. за подачу Заяви про забезпечення позову, і тому з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 908 грн. 00 коп. та 454,00 грн., що загалом складає 1362,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 321, 391, 509, 575, 599, 1054 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 11, 12, 81, 258, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шевченко Сергій Анатолійович до ОСОБА_2 про визнання іпотеки припиненою, скасування заборон та обтяжень нерухомого майна - задовольнити частково.

Визнати припиненим Договір іпотеки від 31 липня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , майна: будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер :02:000:0016, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 659, 660, 661.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , частину понесених нею судових витрат у сумі 1362 грн. 00 коп. (одна тисяча триста шістдесят дві грн. 00 коп.).

Роз`яснити сторонам, що застосовані Ухвалою суду № 243/4970/21 (провадження № 2/1768/2021) від 24 травня 2021 року, у зазначеній справі заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1113 га, кадастровий номер :02:000:0016, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова