Справа № 503/2261/13-ц
Провадження № 6/503/4/22
УХВАЛА

13 травня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кодимський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

Заявник, яка є боржником у виконавчому провадженні, подала до суду вище вказану заяву посилаючись на ті обставини, що ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 14.11.2013 року, за поданням державного виконавця відділу ДВС Кодимського районного управління юстиції Одеської області Следя О.В., їй було тимчасово заборонено у праві виїзду за межі України у зв`язку з наявною в неї перед стягувачем Пенсійним фондом України заборгованістю, яка виникла ще у 2013 році. Під час спроби перетнути державний кордон України у пункті пропуску «Мостиська» 03.04.2022 року їй було відмовлено у виїзді з посиланням на зазначену вище ухвалу суду від 14.11.2013 року у справі № 503/2261/13-ц. Однак, заявник відзначає, що дану заборгованість вона повністю погасила та має відповідну довідку від стягувача. У зв`язку з чим, враховуючи оголошений у державі воєнний стан та наявність загрози її життю у випадку початку активних бойових дій на території Одеської області, то заявник вважає, що повинна мати можливість покинути Україну щоб спасти своє життя. Тому змушена звернутися до суду з відповідною заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України встановлене ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 14.11.2013 року у справі № 503/2261/13-ц, а виконання ухвали про задоволення її заяви покласти на Державну прикордонну службу України.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно належним чином повідомлена у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 10.05.2022 року (а.с.22). При цьому, 05.05.2022 року заявник подала до суду заяву, в якій просила здійснити розгляд за її відсутності та зазначила про підтримання заявлених нею вимог в повному обсязі і просила їх здійснити. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Кодимського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце судового засідання орган ДВС був своєчасно належним чином повідомлений у порядку встановленому ч.2, 4-5 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника від 11.05.2022 року (а.с.24). При цьому, орган державної виконавчої служби подав до суду інформацію про стан виконавчого провадження № 40490302. Згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання орган ПФУ був своєчасно належним чином повідомлений у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить зміст клопотання представника органу ПФУ, в якому зазначено про отримання 10.05.2022 року від суду повідомлення про розгляд справи. При цьому, представник за довіреністю органу ПФУ надіслав на адресу суду електронною поштою клопотання від 11.05.2022 року № 1500-0905-7/45442 про розгляд справи за відсутності представника ГУ ПФУ в Одеської області. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви та справи № 503/2261/13-ц суд встановив наступні фактичні обставини.

17.09.2013 року Одеським окружним адміністративним судом у адміністративній справі № 815/6073/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було прийнято постанову, якою з ФОП ОСОБА_1 на користь УПФУ в Кодимському районі Одеської області стягнуто згадану вище заборгованість у загальному розмірі 7567,76 грн. Дане судове рішення постанова набрала законної сили 14.10.2013 року.

21.01.2013 року за вище зазначеною постановою Одеським окружним адміністративним судом від 17.09.2013 року у адміністративній справі № 815/6073/13-а було видано виконавчий лист, копія якого наявна на а.с.5 у справі № 503/2261/13-ц.

30.10.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області Кушнір С.М., за заявою про примусове виконання, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40490302 за виконавчим листом № 815/6073/13-а від 21.01.2013 року, що підтверджує копія відповідної постанови наявна на а.с.4 у справі № 503/2261/13-ц.

14.11.2013 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/2261/13-ц, за поданням державного виконавця від 07.11.2013 року № 03-5408 та в рамках виконавчого провадження № 40490302, було постановлено ухвалу, якою ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до врегулювання нею своїх боргових зобов`язань, а виконання даної ухвали покладено на адміністрацію Державної прикордонної служби України, що підтверджується відповідною ухвалою наявною на а.с.8 у справі № 503/2261/13-ц та її копією вказаної ухвали (а.с.10-11).

03.04.2022 року на ППр «Мостиська» інспектором ВІПС «Шегіні» ДПС України було прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 внаслідок наявності відомостей про її особу в базі даних Державної прикордонної служби України на підставі ухвали Кодимського районного суду Одеської області від 14.11.2013 року у справі № 503/2261/13-ц, про що свідчить копія відповідного рішення (а.с.8-9).

Нормативно-правове обґрунтування:

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Водночас пункт 5 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі за текстом Закон) передбачає, що заходами примусового виконання рішень є також інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ніж ті, що передбачені у пунктах 1-4 цієї норми).

В свою чергу ст. 1 і пункту 5 ст. 6 Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3858-XII, передбачено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ч.1 і 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до чинної редакції пункту 19 ч.3 ст. 18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, пункту 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (який був чинним на час постановлення ухвали суду про тимчасове обмеження заявника у праві виїзду за межі України) передбачав, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

В свою чергу, відповідно до ч.5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Висновки суду

щодо наявності правових підстав для продовження застосування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України:

Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві посилається на те, що заборгованість, яка була підставою для застосування до неї тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, вона повністю погасила на підтвердження чого додала до своєї заяви довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 04.05.2022 року № NN4FNBBJ12KAO15N (а.с.12) та довідку ГУ ПФУ в Одеської області без дати та номера (а.с.14), надіслану їй супровідним листом від 06.04.2022 року за № 1500-0605-8/32222 (а.с.13).

Однак, довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 04.05.2022 року № NN4FNBBJ12KAO15N (а.с.12) не має доказового значення для даної справи, оскільки правовідносини заявника ОСОБА_1 з вказаною банківською установою не мають жодного правового значення до правовідносин існування яких свого часу стало підставою для застосування судом до боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В свою чергу довідка ГУ ПФУ в Одеської області без дати та номера (а.с.14) підтверджує дійсну відсутність у ОСОБА_1 заборгованості за обов`язковими платежами до Пенсійного фонду України станом на 06.04.2022 року.

Відповідно до пункту 9 ч.1 ст. 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте згідно листа-повідомлення Кодимського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.05.2022 року № 19.21-3637, останній підтвердив надання йому 03.05.2022 року особисто боржником ОСОБА_1 довідки ГУ ПФУ в Одеської області про відсутність в неї заборгованості за сплатою обов`язкових платежів до Пенсійного фонду України, але натомість орган ДВС відзначив ту обставину, що у виконавчому провадженні № 40490302 боржник ОСОБА_1 на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» також зобов`язана сплатити виконавчий збір на користь Державного бюджету України у розмірі 10% від суми боргу, а також витрати виконавчого провадження. При цьому, боржника ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність сплати згаданих платежів у виконавчому провадженні № 40490302 та надано реквізити рахунку для сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Однак, станом на час складення листа-повідомлення 12.05.2022 року виконавчий збір та витрати виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 40490302 на депозитний рахунок відділу від боржника ОСОБА_1 не надходили.

Згідно положень абзацу першого ч.1 ст. 40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

При цьому, положення ч.3 ст. 40 Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону) частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження саме по собі є процесуальними підставами, які унеможливлюють скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення.

Водночас із цим суд звертає також увагу на ту обставину, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

На підставі наведеного вище суд вважає, що скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосованого до боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 40490302 буде виправданим лише після сплати нею виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, як невід`ємних частин зобов`язання існуючих у боржника ОСОБА_1 в цьому виконавчому провадженні разом із основним боргом.

Тому суд вважає, що на даний час відсутні процесуальні підстави для скасування застосованого судом до боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України, а відповідна заява боржника до суду з наведених підстав є необґрунтованою.

щодо забезпечення права боржника на життя:

В змісті своєї заяви заявник ОСОБА_1 посилається на те, що у випадку початку активних бойових дій на території Одеської області, то вона повинна мати можливість покинути Україну щоб спасти своє життя.

Згідно статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 року № 2119-IX, затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року» № 133/2022 «Про продовження воєнного стану в Україні».

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 21.04.2022 року № 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Суд звертає увагу на ту обставину, що з часу введення в Україні воєнного стану Одеська область, хоча і зазнала по своїй території військових ударів внаслідок збройної агресії із численними жертвами та руйнуваннями, які були широко висвітленні як у загальнонаціональних так і у місцевих засобах масової інформації, у зв`язку з чим є загальновідомими, але при цьому не була територією на якій безпосередньо проходили активні бойові дії. Натомість територія Кодимської територіальної громади Подільського району Одеської області, на якій розташоване місце проживання заявника (боржника) ОСОБА_1 , як і територія решти областей України достатньо віддалених від місць проведення активних бойових дій на східних і південних напрямках нашої держави, використовується для прийому і розміщення внутрішньо переміщених осіб, яких принаймні було 190 осіб станом на 31.03.2022 року, що підтверджує відповідна інформація оприлюднена 21.04.2022 року на офіційному веб-сайті Кодимської міської ради за посиланням https://kodyma-mr.gov.ua/news//.

Тому суд не вбачає обґрунтованості в посиланнях заявника (боржника) ОСОБА_1 , що за місцем її проживання існує небезпека для її життя та здоров`я такого рівня, що запобігти її імовірним негативним наслідкам, зокрема в порівнянні із рівнем небезпеки для прийнятих на цій території внутрішньо переміщених осіб, можливо виключно шляхом її виїзду за межі України. Крім того, суд зважає також на ту обставину, що навіть за умов початку активних бойових дій на території Одеської області, зокрема Кодимської ТГ Подільського району, то в Україні є достатньо територій на яких можливо забезпечити умови для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, а тому у заявника (боржника) ОСОБА_1 відсутня виправдана потреба саме у виїзді за межі України з метою рятування власного життя.

У зв`язку з чим суд не погоджується із наведеною вище підставою обґрунтування своєї заяви боржником ОСОБА_1

щодо наявності поважних причин неможливості виконати зобов`язання:

При цьому, суд зважає також на ту обставину, що заявником (боржником) ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначено жодних обставин, які обґрунтовували поважність причин неможливості сплатити нею виконавчий збір та витрати виконавчого провадження № 40490302, що в свою чергу стало б процесуальною підставою для самого скасування застосованого до неї тимчасового обмеження.

Тому суд не вбачає вмотивованості заяви заявника (боржника) ОСОБА_1 і в розумінні положень ч.5 ст. 441 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні підстави для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони у праві виїзду за межі України не вмотивована, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заінтересовані особи: Кодимський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 66000, Одеська область, м. Кодима, вул. Соборна, 88; ) та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Д.В. Вороненко