Справа № 462/2579/22
УХВАЛА

13 вересня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Шкред Анастасії Олександрівни про скасування судового наказу у справі № 462/2579/22 від 12.07.2022 року, -

встановив:

12 липня 2022 року Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/2579/22 винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 12716 (дванадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 85 коп. та по 124, 05 грн. судового збору з кожного.

09 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» із заявою про скасування судового наказу № 462/2579/22 від 12.07.2022 року звернулась представник боржника ОСОБА_1 адвокат Шкред А. О. В обгрунтування поданої заяви вказує, що 26.08.2022 року на елктронну пошту отримано копію згаданого судового наказу разом з додатками, боржник із винесеним судовим наказом не погоджується, оскільки заявлені вимоги стягувача необгрунтовані. Так, стягувач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу стверджує, що заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 виникла за період з 01.02.2021 року по 31.03.2022 року. За вказаною адресою боржник ОСОБА_1 зареєстрований, однак тривалий час не проживає, комунальними послугами не користується, договір про надання вказаних послуг із ЛКП «Залізничнетеплоенерго» не укладав. До того ж, згадана квартира належить боржникам на праві спільної сумісної власності, при цьому частка ОСОБА_1 складає менше 20 % у спільній частковій власності, а судовим наказом з останнього стягнуто заборгованість у сумі, яка не відповідає його частці права власності на квартиру. Інший співвласник ОСОБА_2 , з 24.02.2022 року у зв`язку із початком повномасштабної агресії Російської Федерації проти України та оголошенням воєнного стану в Україні виїхала до іншого міста України, а в березні 2022 року до Польщі, у квартирі АДРЕСА_2 не проживала, комунальними послугами не користувалась. Сума боргу за постачання гарячої води у розмірі 275,62 грн за період до 31.03.2022 року станом на час звернення до суду із заявою про скасування судового наказу сплачена, заборгованість за період починаючи з 31.03.2022 року відсутня, просить заяву задоволити та скасувати судовий наказ № 462/2579/22 від 12.07.2022. Також просить стягнути з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» сплачений за подання заяви про скасування судового наказу судовий зібр у розмірі 124,05 грн та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 200,00 грн.

12.09.2022 року поштовою кореспонденцією отримано паперовий примірник раніше поданої заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 462/2579/22 від 12.07.2022 року.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї матеріали суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 6 ст. 170 УПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, а також те, що наказне провадження є безспірним, тобто в порядку наказного провадження задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, беручи до уваги зазначені боржником у його заяві про скасування судового наказу обставини, суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо необґрунтованості заявлених вимог потребують додаткового дослідження в судовому порядку, так як між сторонами виник спір про право, який повинен вирішуватися в порядку спрощеного позовного провадження, що є підставою для скасування судового наказу.

Поруч з цим, як вбачається із змісту заяви про скасування судового наказу заявником також заявлено вимоги про стягнення із Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» понесених судових витрат, а саме судового збору у сумі 124,05 грн та витрат на професійну правничу допомогу допомогу у розмірі 3 200,00 грн.

Так, у відповідності до положення ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом положень ч. 1, 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частина 2 ст. 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Суд звертає увагу на те, що, що відповідно до вимог частини першої ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, натомість заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України та окремо вказаним розділом не встановлено порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

До того ж склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі, розгляд заяви про скасування судового наказу відповідно до положень ч. 171 ЦПК проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і стягувача, оскільки розгляд даної справи розглядається без повідомлення та виклику сторін, стягувач по справі по суті позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат, оскільки в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

Частина 2 ст. 164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, можливе у справах позовного провадження, так як у справах наказного провадження, з урахуванням особливостей розгляду цих справ, судові витрати не відшкодовуються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника боржника ОСОБА_1 адвоката Шкред А. О. підлягає частковому задоволенню, а саме в частині вимоги щодо скасування судового наказу № 462/2579/22, в частині заявлених вимог щодо стягнення з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» судового збору та витрат на професійну правничу допомогу законні підстави для задоволення таких відсутні, керуючись ст. 170-172 ЦПК України,

постановив:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Шкред Анастасії Олександрівни про скасування судового наказу у справі № 462/2579/22 від 12.07.2022 року задоволити частково.

Судовий наказ виданий 12 липня 2022 року Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/2579/22, яким стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 12716 (дванадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 85 коп. та по 124, 05 грн. судового збору з кожного скасувати.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

У іншій частині вимог заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/2579/22.

Суддя Б. М. Гедз