ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м.Суми

Справа №592/3841/22

Номер провадження 22-ц/816/937/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року у складі судді Бичкова І.Г., ухвалене в м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що вона з 08 червня 1973 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . З 14 лютого 1984 року по 31 серпня 2008 року її чоловік працював у АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а з 31 серпня 2008 року в ТОВ «Фрунзе-Електрод». За життя ОСОБА_2 було встановлено професійне захворювання. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Сумською обласною МСЕК встановлено, що причиною смерті ОСОБА_2 є професійне захворювання. За життя він перебував на обліку в Сумському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області та отримував відповідні страхові виплати. Позивач звернулася до відділення Фонду соціального страхування із заявою про призначення на її користь страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка, проте, відділення Фонду повідомило її про відсутність підстав для призначення відповідних виплат, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

Позивач зазначала, що з моменту укладення шлюбу і до самої смерті її чоловіка вони проживали разом однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та мали один сімейний бюджет. Вона отримує пенсію за віком, а пенсія померлого чоловіка завжди була значно більшою. Станом з квітня по листопад 2021 року розмір її пенсії становив 3544 грн 77 коп., тоді як сукупний дохід чоловіка становив 8413 грн 36 коп. Таким чином, основну частину сімейного бюджету позивача складали пенсія та страхові виплати, які отримував її чоловік. Фактично вона перебувала на його утриманні, адже отримувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

З огляду на викладене, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_2 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем не було доведено, що надаване їй померлим чоловіком утримання було постійним і основним джерелом засобів для існування, а сам факт отримання померлим пенсії та страхових виплат у більшому розмірі від пенсії, на переконання відповідача, не є доказом перебування на його утриманні.

Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги положення ст. 75 СК України, з якої вбачається, що особа, яка потребує утримання, є непрацездатна особа, що має дохід менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць.

В установлений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу позивачем подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що померлий ОСОБА_2 проживав разом із ОСОБА_1 та отримував пенсійні та страхові виплати, що є значно більшими, а ніж у позивача, якій виплачується пенсія за віком, допомога надавалась ОСОБА_2 своїй дружині систематично, носила постійний характер та була її основним джерелом до належного існування, що свідчить про перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 до дня його смерті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що з 08 червня 1973 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із 01 жовтня 1991 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 8).

За життя ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з АТ «Сумське НВО» та 31 серпня 2008 року його було звільнено, у зв`язку з переводом до ТОВ «Фрунзе-Електрод» (а.с. 9-10).

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання, складеного 15 серпня 2010 року ОСОБА_2 комісією встановлено такий діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії токсико-пилової етіології у фазі загострення; емфізема легень другої стадії; легенева недостатність другої-третьої стадії; НК другої стадії. Захворювання професійні; нейросенсорна приглухуватість із значним ступенем зниження слуху (четверта стадія) професійного характеру (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 12).

29 березня 2022 року Спеціалізованою МСЕК встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 із професійним захворюванням (а.с.13).

З січня по лютий 2021 року розмір пенсії ОСОБА_1 становив 3213 грн 24 коп., з березня по червень 2021 року 3527 грн 77 коп., з липня по листопад 2021 року 3544 грн 77 коп. (а.с. 16).

Розмір пенсії за віком, яку отримував ОСОБА_2 становив : з січня по лютий 2021 року 3635 грн 76 коп. а з березня по листопад 2021 року - 4017 грн 98 коп. (а.с. 17). Крім того, ОСОБА_2 щомісячно отримував страхові виплати, розмір яких з грудня по лютий 2021 року 3959 грн 80 коп., а з березня 2021 року 4395 грн 38 коп. (а.с. 18).

ОСОБА_1 звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області із заявою щодо призначення на її користь страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка.

Листом від 24 травня 2022 року № 011-05/283 Сумське міське відділення Управління повідомило про неможливість призначення на її користь відповідних щомісячних страхових виплат, так як нею до заяви не було додано документів, якими підтверджується факт перебування на утриманні померлого відповідно до пункту 2 частини другої статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: довідка житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідка виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, в тому числі про тих, хто перебуває на його утриманні, або копія відповідного рішення суду (а.с.14)

Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затверджений постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі - Порядок № 11).

Дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника.

Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Пунктом 2 частини 7 вказаної статті передбачено, що страхові виплати складаються, зокрема, зі страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Перелік документів для розгляду справ про страхові виплати передбачений, зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, відповідно до частини другої зазначеної статті Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк із моменту звернення заявника:

копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;

витягу з реєстру територіальної громади або відомостей про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування);

довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;

довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

Вказана норма кореспондується пунктом 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, у якому зазначено перелік документів, необхідних для призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат, де крім того зазначено, що у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку.

Право осіб, які перебували на утриманні потерпілого, який одержував щомісячну страхову виплату, настає з дати встановлення МСЕК причинного зв`язку смерті потерпілого з раніше одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У справі, що переглядається, листом від 24 травня 2022 року № 011-05/283 Сумське міське відділення Управління повідомило позивача про неможливість призначення на її користь відповідних щомісячних страхових виплат, так як нею до заяви не було додано документів, якими підтверджується факт перебування на утриманні померлого відповідно до пункту 2 частини другої статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: довідка житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідка виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, в тому числі про тих, хто перебуває на його утриманні, або копія відповідного рішення суду.

Із метою підтвердження факту перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку позовного провадження, посилаючись на те, що вона перебувала на утриманні померлого чоловіка, оскільки отримувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

Встановивши, що допомога, яка надавалася ОСОБА_1 померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Щодо доводів апеляційної скарги про отримання ОСОБА_1 пенсії, розмір якої забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом, то їх колегія суддів вважає непереконливими.

Зокрема, Пленум Верховного Суду України в пункті 8 Постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Враховуючи те, що отримувана позивачем пенсія за розміром не суттєво більша за прожитковий мінімум, визначений законодавством, а тому допомога її чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування, що є правовою підставою для встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко