ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/3577/21 Номер провадження 22-ц/814/2927/22Головуючий у 1-й інстанції Феленко Ю.А. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Триголов В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 28 грудня 2021 року, постановлене суддею Феленко Ю.А. (повний текст складено 31 грудня 2021 року),

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

18.11.2021 ОСОБА_2 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що із 13.10.2007 перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який не розірвано, проте сторони проживають окремо. Від шлюбу мають двох спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки сторони не досягли домовленостей про надання матеріальної допомоги на утримання дітей, просить вимоги позову задовольнити та стягнути на їх утримання аліменти в частці від доходу відповідача.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28.12.2021 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням раніше сплачених у добровільному порядку сум в якості аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що спільні діти сторін проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що потребує значних коштів. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано заперечення позивача проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а також, що за заявою відповідача із нього в добровільному порядку з 01.11.2021 стягуються аліменти в розмірі 10 000,00 грн. на місяць.

Таким чином, постановивши до стягнення 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням раніше сплачених ним у добровільному порядку сум в якості аліментів, районний суд визнав такий розмір аліментів справедливим та таким, що забезпечить належний розвиток неповнолітніх дітей.

Із рішенням районного суду не погодився відповідач, оскарживши його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме, встановити розмір аліментів на малолітніх дітей у вигляді 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до їх повноліття.

Посилаючись на вимоги ч.3 ст.181 СК України вважає відсутнім у позивача права вимоги за цим позовом, оскільки місце проживання дітей разом із матір`ю не визначено та на час постановлення оскаржуваного рішення діти проживали порівну, як з батьком, так і з матір`ю. При цьому наявними у справі доказами підтверджено місце реєстрації та проживання дітей разом із батьком. Доказів, які б доводили фактичне місце проживання дітей за іншою адресою разом із матір`ю, останньою не надано.

Просить врахувати, що є зразковим батьком, забезпечує потреби дітей, турбується про них та забезпечує гармонійний розвиток. Відкрив карткові рахунки дітям та щотижня надсилає на них кошти на дрібні потреби, в добровільному порядку сплачує грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на користь позивачки.

Вважає, що при постановленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував вимоги ст.182 СК України, залишивши поза увагою його стан здоров`я, який погіршується та потребує дороговартісного лікування, наявність на утриманні бабусі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відсутність у дітей потреби в додаткових витратах на спеціальне харчування та медичний догляд.

Просить врахувати, що позивачка є ФО-П, займається ресторанним бізнесом і отримує дохід від 10000,00 грн. на місяць, а тому має змогу утримувати дітей. У судовому засіданні вона пояснила, що бажаний розмір аліментів на утримання дітей повинен складати 20000,00 грн., але обґрунтувати відповідні потреби дітей не змогла. Припускає, що заявлений розмір аліментів є спробою позивачки збагатитися.

Зазначає, що в оскаржуваному судовому рішення не обґрунтовано розмір аліментів у частці від доходу відповідача, не встановивши максимального розміру аліментів, а саме, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, які можуть бути стягнуті.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 28.12.2021; закінчено підготовчі дії у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

28.10.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Коваленко В.М. про долучення до матеріалів справи доказів добровільного утримання відповідачем неповнолітніх дітей щомісячно по 20000,00 грн. Повідомляє, що на сьогоднішній день відповідач проходить службу в Збройних Силах України та після повернення до мирного життя потребуватиме лікування, проходження реабілітації та оздоровлення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що із 13.10.2007 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ./а.с.4/

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ./а.с.5,6/

ОСОБА_2 мешкає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із членами сім`ї: ОСОБА_1 (чоловік), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (діти), що підтверджується довідкою ПЖКГ «Донецьке» №41 від 16.11.2021./а.с.7/

За заявою ОСОБА_1 від 29.10.2021, за місцем його роботи УБМР «Укргазспецмонтаж», відраховуються із заробітної плати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в сумі 10000,00 грн., починаючи із 01.11.2021. Аліменти перераховуються на користь ОСОБА_2 /а.с.29,30,31/

Задовольняючи вимоги позову та постановляючи до стягнення із відповідача аліменти на утримання дітей в частці (1/3) від доходу відповідача, про яку просить позивач, районний суд виходив із того, що такий розмір аліментів забезпечить належний розвиток неповнолітніх дітей. При цьому відповідачем не доведено його неспроможність сплачувати аліменти в такому розмірі, а також намагання позивачки збагатитися за рахунок коштів від аліментів.

Враховуючи, що за заявою відповідача із нього в добровільному порядку стягуються аліменти у розмірі 10 000,00 грн. на місяць, суд визнав за необхідне стягнути аліменти з урахуванням раніше сплачених у добровільному порядку сум.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (статі 180, 181 СК України).

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У справі, що переглядається суд першої інстанції,з урахуванням принципу рівної відповідальності обох батьків за утримання дітей, установивши обставини, які підлягають з`ясуванню при визначенні розміру аліментів, зокрема, матеріальне та сімейне становища платника аліментів, дійшов правильного висновку про визначення розміру аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на належному виконанні відповідачем його батьківських обов`язків, що в межах заявленого спору, апеляційним судом під сумнів не ставиться. Тоді як надання ним утримання в добровільному порядку не впливає на підставність заявленого позову, оскільки надання матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дітей. Тоді як сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що місце проживання дітей разом із матір`ю не визначено та на час постановлення оскаржуваного рішення діти проживали порівну, як з батьком, так і з матір`ю, не позбавляють останню права на звернення в суд із позовом в порядку ч.3 ст.181 СК України. При цьому колегія суддів приймає до уваги наявні у справі докази, якими підтверджено, що сторони разом із дітьми зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про фактичне місцем проживання кожного зі сторін окремо у справі відсутні, як і докази основного місця проживання дітей з батьком. Таким чином позивачка правомірно реалізувала належне їй право в інтересах неповнолітніх дітей про стягнення аліментів на їх утримання. Відповідач же не подавав доказів того, що діти проживають із ним та перебувають на його утриманні.

Визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача судом першої інстанції правильно застосовано вимоги 182 СК України та на підставі наявних у справі доказів установлено його спроможність сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, які б підтверджували розмір його місячного заробітку/доходу, та, що 1/3 його частина становите надмірний тягар для платника аліментів. Отже недоведеними є підстави зменшення розміру аліментів із 1/3 до 1/10 частки від його заробітку (доходу), згідно вимог апеляційної скарги.

Посилання відповідача на погіршення стану здоров`я, хоча і ґрунтується на доказах, проте не свідчить про втрату ним працездатності, а отже можливості утримувати дітей. При цьому майбутні витрати відповідача на лікування та реабілітацію, пов`язані із проходженням військової служби у Збройних Силах України, є передчасними та окремо врегульованими ст.192 СК України.

При цьому надання відповідачем матеріальної допомоги його бабусі, 1931 року народження, у розумінні п.3 ч.1 ст.182 СК України, не враховуються апеляційним судом при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей, керуючись їх якнайкращими інтересами.

Із огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що фінансове становище платника аліментів дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, заявленому до стягнення 1/3 частки від заробітку/доходу на двох дітей, що узгоджується із вимогами СК України.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що в оскаржуваному судовому рішення не встановлено максимального розміру аліментів, є безпідставними, оскільки максимальний розмір аліментів законодавством визначений лише в разі, якщо їх стягнення здійснюється за судовим наказом.

Інші доводи апеляційної скарги є припущеннями щодо нецільового використання аліментів їх отримувачем, а також недоведеності потреб дітей у спеціальному харчуванні та лікуванні, які є додатковими витратами та в межах заявленого позову не вирішуються.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача, обґрунтовані відсутністю у нього матеріальної можливості надавати таку допомогу зводяться до переоцінки доказів, якими підтверджено його спроможність надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період якого навчання, який скінчився 25.01.2022. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 28 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.11.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

В.М. Триголов