Єдиний унікальний номер 725/6672/21
Номер провадження 2/725/1146/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2022 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є.В.

за участю:

секретаря судового засідання Пентелюк П.І.,

сторін:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 04.10.2021 року звернулась до суду з позовом до відповідачки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтуванні якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщини на належне йому майно, а саме на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 161,60 кв. м. та Ѕ частку земельної ділянки розміром 0,0285 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що ОСОБА_4 набув право власності на вказане майно, як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя з відповідачкою ОСОБА_2 , оскільки майно набуте ними у шлюбу, проте власність на будинок було зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 . Стверджує, що батьки під час перебування у шлюбі здійснювали реконструкцію та добудову спірного майна, разом вели господарство. Окрім цього стверджує, що після розірвання шлюбу 1996 року батьки продовжували фактично проживати разом однією сімє`ю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з моменту розірвання шлюбу і по день смерті спадкодавця.

Зазначає, що за життя спадкодавця між подружжям не виникало спору щодо поділу майна, однак відповідачка відмовляється в добровільному порядку визначити частки у спільному майні. Разом з тим, позивачка 09.09.2021 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив, що за ОСОБА_4 прав власності на нерухоме майно не зареєстровано, для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно подати докази належності до однієї із черг спадкоємців та правовстановлюючі документи та об`єкт успадкування.

Позивачка вказує, що метою встановлення факту постійного проживання її батьків однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років на час відкриття спадщини є підставою для подальшого оформлення позивачкою спадщини, оскільки батько за життя заповіту не складав, враховуючи відсутність інших спадкоємці, вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця як донька.

Враховуючи вище викладене, та посилаючись на норми матеріального та процесуального права, позивач просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2004 року по серпень 2021 року та визнати за позивачкою право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 161,60 кв. м. та Ѕ частку земельної ділянки розміром 0,0285 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Позивачка разом із позовною заявою подала до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 06.10.2021 року заяву позивачки про забезпечення позову було задоволено, накладено арешт житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 21.10.2021 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

24.03.2022 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що вимоги позивачки вона не визнає, вважає їх необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказує, що 21 травня 1988 року вона із ОСОБА_5 уклали шлюб, який було розірвано 24 грудня 1996 року. Під час шлюбу життя з чоловіком не склалося, а після народження доньки(позивачки), взагалі стало нестерпним. ОСОБА_5 був дуже тяжким своїм негативним характером, він не цікавився сім`єю, покинув їх, місяцями зі своїми друзями пропадав невідомо де, а коли повертався нічого не пояснював. Зазначає, що вона з дочкою виживала як могла, але так як тоді вона була ще малою то цього не пам`ятає, або не хоче згадувати. Стверджує, що колишній чоловік ОСОБА_5 не заперечував щодо розлучення, під час якого вони домовилися про те, що так як він не мав де проживати, іншої власності у нього не було, він залишився жити у одній кімнаті будинку, де він був зареєстрований по АДРЕСА_2 , а вона з дитиною залишились проживати у іншій кімнаті. Звертала увагу на те, що з часу розірвання шлюбу кожен з подружжя жив своїм життям та не цікавилися життям один одного, жили як сусіди у гуртожитку, аж до дня його смерті. Стверджує, що вони не вели спільного господарства, не мали спільних планів на життя, не мали спільного бюджету, не святкували разом ніяких свят, разом не відпочивали, все що їх пов`язувало була тільки їхня дочка. Зазначає, що вона намагалася будувати стосунки з іншими чоловіками і далі жити, а померлий також не вважав її своєю дружинною. Окрім цього відповідачка вважає, що позивачка як донька не має повноважень встановлювати факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, так як ці відносини її не стосуються. Звертатися із заявою про встановлення такого факту можуть, лише чоловік або жінка, які вважають що проживали з іншим у фактичних шлюбних стосунках, а не інші особи, у тому числі і їх діти, які у цих відносинах участі не беруть. Дана вимога пов`язана з особистими немайновими правами відповідачки та померлого ОСОБА_6 , а не позивачки, тому позивачка не може доводити факт знаходження у фактичних шлюбних відносинах, які притаманні подружжю . Поряд із цим зазначила, що будинок за адресою АДРЕСА_1 вона добудовувала (здійснювала реконструкцію) власними силами, працювала у бібліотеці, потім підприємцем на Калинівському ринку, працювала у кіоску на ринку «Нива», де продавала різні продукти, більше 15 років їздила до Польщі, купувала там продукти, нові та вживані речі, тут їх продавала, також виготовляє різні вироби, прикраси з камінців своїми руками та продавала їх. Стверджує, що все життя вкладала у цей будинок, а померлий всі свої кошти витрачав на себе і свої інтереси, лише у 2010 році померлий вирішив поміняти у своїй кімнаті вікно, щоб покращити свої зручності, діяв він виключно у своїх інтересах, так як вікно було не нове і через нього продувало, а не думаючи про інших. З початку 2014 року позивачка не проживає за адресою АДРЕСА_1 (лише зареєстрована), так а постійно проживає за кордоном, у Німеччині ( ОСОБА_7 ), має громадянство Румунії. Вказала, що в літку 2021 року померлий ОСОБА_6 , захворів на Ковід, приїхали його брат і сестра і забрали його до лікарні. Похованням ОСОБА_5 займався його племінник ОСОБА_8 . Зазначає, що позивачка вводить суду в оману та надає недостовірні, підроблені документи, а саме Акт комісії дільничного комітету ТОВ «Укрвторрусурс» від 27.09.2021р., довідка від 19.09.2021р. та довідку від 07.09.2021р., оскільки вказане товариство не має повноважень видавати будь-які довідки чи складати акти. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі.

15.04.2022 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці від представника позивача ОСОБА_9 надійшла відповідь на відзив, у якій зазначив, що обставини викладені відповідачем у відзиві, є необґрунтованими, надуманими та такими, що не спростовують позовні вимоги та не доведеними жодними допустимими доказами, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що вона зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, однак нотаріус повідомив їй, що усі правовстановлюючі документи оформлені на неї, а тому ніхто у неї не забере її майно, а тому вважає, що її права не можуть бути порушені, просила відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідстві із покійним ОСОБА_4 , знав його як сусіда. ОСОБА_4 жив із дружиною та донькою, скільки років не знає, але з 1990 року вони жили разом в одному будинку, в конкретно яких кімнатах не знає, будували другий поверх, оскільки коштів не вистачало покійний їздив закордон, переганяв автомобілі. Будівельні роботи ОСОБА_4 виконував самостійно з товаришем. Він також допомагав супутник встановлювати. Покійний постійно привозив будівельні матеріали. З його слів вони були придбані за кошти останнього.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він знав покійного ОСОБА_4 по роботі оскільки працювали разом. ОСОБА_4 жив по АДРЕСА_1 , в будинку який 8 років будував, працював у інспекції, мав свій магазин та займався бізнесом. Пояснив, що оскільки він працював на цегельному заводі, покійний постійно в нього закупляв будівельні матеріали. Більше того зазначив, що сам часто допомагав покійному і залучав своїх синів, а сама вкладали двері, вікна, шпаклювали, робили підлоги та інші. За все розраховувався ОСОБА_4 , він і купляв продукти для робочих, дружина нічого не робила. Дружину покійний називав ОСОБА_12 , вони не скандалили, не чув від нього щоб останній говорив що вони чужі люди, про особисте він ніколи не говорив, і не казав що вони розлучені до самої смерті. З дочкою покійний підтримував теплі стосунки, давав їй гроші та будував будинок для них з дружиною.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у м. Чернівці, ФОП, сім`ю сторін знає, вони були одружені, разом проживали, утримували жило, коли ОСОБА_2 отримала квартиру вони з покійним ще не були розлучені. Все почалось з того коли народилась дитина, ОСОБА_4 втік із спальні і сімейного життя відповідачки. Тоді були важкі часи, 90-ті роки ОСОБА_14 приходила просила про допомогу і не один раз. Покійний проживав в окремій кімнаті яку вона бачила, він закривав її на ключ. ОСОБА_4 був поганою людиною, вони конфліктували з відповідачкою він виганяв її, вони разом не святкували жодних свят. Зазначає, що коли приходила до відповідачки в гості вона постійно була сама, покійного не було видно, кімната була закрита та ОСОБА_2 завжди казала, що не знає що там у кімнаті оскільки за 30 років була там раз. Сім`ї вона немала, чоловіка іншого теж. Хто будував будинок вона не знає, так як в чужі справи не вникала. У відповідачки з дочкою завжди були гарні відносини, однак які зараз невідомо.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідстві із покійним ОСОБА_4 , знав його як сусіда. Він жив із дружиною та донькою, він їх знає але не спілкувався з ними. Покійний постійно здійснював будівництво будинку, найма працівників. ОСОБА_4 мав свій магазин, ніколи не бачив його у п`яному вигляді, він постійно був за кермом автомобіля. Про особисте життя знає мало так як покійний нічого про це не розказував. Однак коли вони разом лежали в онкологічній лікарні його ніхто не відвідував.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що він знав покійного ОСОБА_17 з дитинства, був у нього на весіллі. Їм дали стару хату яку вони розбудували. Коли народилася донька його запросили в куми. Покійний завжди дбав про хату, робив багато чого самостійно, фінансування будівництва також здійснював він. Оскільки дружина часто була за кордоном, то він займався вихованням дочки самостійно. ОСОБА_4 мав свій магазин, вів бізнес. Дружина навіть не хотіла їсти приготувати робочим. Сварок між ними не бачив, як вели спільний бюджет теж не знає. Однак знає що вона(дружина) довгий час не працювала, а покійний шукав для неї роботу. Коли він помер похороном займався племінник

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що покійний ОСОБА_4 є його братом, їхню сім`ю знає давно, у них були проблеми у сім`ї, дружина (відповідачка по справі) лікувалась на психічне захворювання. Їм дали квартиру та дачу, яку після народження доньки будував покійний самостійно, так як дружина не працювала. Коли вона влаштувалась на роботу їй дали квартиру як новоствореній сім`ї. Покійний ОСОБА_4 самостійно робив там ремонт, він йому допомагав, будівельні матеріали придбавав ОСОБА_4 за свої кошти. Їхнє подружжя жило нормально, коли дружина захворіла вони розірвали шлюб, однак покійний не залишав дружину, говорив, що не хоче щоб дочка жила без мами. Стверджує, що дружина коли хворіла все продала. Виносила з дому речі, ходила по монастирях, церквах, брат повідомляв поліцію, її (відповідачку) шукали, одного разу вона навіть залишила дитину у лісі. Коли покійний захворів та лежав в онкологічні лікарні його ніхто не відвідував. Перед смертю коли покійний був у комі прийшла ОСОБА_2 і кричала «коли він помре до неї додому його не везти».

Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення свідків, сторін, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

21 травня 1988 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_19 було укладено шлюб який зареєстрований у м. Чернівці міським відділом РАЦС, актовий запис №835, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 21.05.1988 року

Відповідно до копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перемінив 16.06.1999 року прізвище з « ОСОБА_20 » на « ОСОБА_21 », що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 від 16.06.1999 року.

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив 19.11.2001 року прізвище з « ОСОБА_21 » на « ОСОБА_23 », що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 від 23.03.2017 року.

Згідно архівного витягу рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної Ради народних депутатів №13/1 від 11.01.1989 року ОСОБА_2 , як молодому спеціалісту, склад сім`ї дві особи: ОСОБА_5 - чоловік, було надано ордер №008 серія РІК на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , житловою площею 14,6 м2, без комунальних вигід. Тимчасове покращення житлових умов без зняття з квартирного обліку. Особовий рахунок було відкрито на ОСОБА_2 та здійснено прописку місця проживання двох осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією довідки виписаної з господарської книги про склад сім`ї і прописку станом на 1989 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Першотравневої районної Ради народних депутатів №60/4 від 13.03.1991 року по заяві гр. ОСОБА_2 про відкриття особового рахунку на одну суміжну кімнату кв. АДРЕСА_4 , особовий рахунок було відкрито на її ім`я ОСОБА_2 .

25 листопада 1992 року між ОСОБА_2 та Виконкомом Чернівецької міської ради народних депутатів, в особі заступника голови, ОСОБА_24 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 .

Згідно Витягу з рішення №56/5 від 14.04.1993 року «Про розгляд заяв громадян про поліпшення житлових умов та індивідуальне будівництво на території району» виконавчий комітет Першотравневої районної рада народних депутатів Чернівецької області вирішив дозволити поліпшити житлові умови громадян на території району за свій рахунок згідно Додатку№1. Згідно даного додатку №1: гр. ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 квартира власна. Просить дозволу на добудову кухні, ванної кімнати, комори, коридору та санвузла. На даний час квартира складається з двох житлових кімнат площею 13,9 м2 та 15,8 м2, кухні 8,4 м2 та коридору 1,5 м2. Після добудови квартира буде складатися з двох житлових кімнат площею 14,4 м2 та 25,3 м, кухні 10,4 м2, ванної кімнати 3,5 м2, коридору 8,8 м2, санвузла та двох комор. Склад сім`ї -2 особи. Обґрунтованість прийнятого рішення: у зв`язку з тим, що добудова до будинку відповідно приведеного ескіза технічно можлива, дозволити замовити технічну документацію згідно технічному заключенню, затвердженому на засіданні міжвідомчої комісії, протокол №3 від 08.04.1993 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилась дитини - донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис №28 від 25.07.2003 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 12 жовтня 1994 року ОСОБА_2 купила у гр. ОСОБА_25 гараж цегляний, загальною площею 30,2 м2, розташований в АДРЕСА_1 .

У зв`язку із будівництвом добудови (самовільно добудованого другого поверху) яка здійснювалося подружжям, ОСОБА_2 27 березня 1995 року звернулася із заявою до голови Першотравневого райвиконкому з проханням узаконити самовільну надбудову другого поверху будинку АДРЕСА_1 та в цілому будинок, що підтверджується відповідної заявою.

Згідно архівного витягу рішенням №115/10 від 31.08.1995 року «Про розгляд заяв громадян про поліпшення житлових умов та індивідуальне будівництво на території району» виконавчий комітет Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області дозволив поліпшити житлові умови громадян на території району за свій рахунок згідно Додатку№2 та дозволити обласному бюро техінвентаризації внести відповідні зміни згідно Додатку №2 . Згідно даного додатку №2: гр. ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 (квартира власна) просить узаконити самовільну двоповерхову прибудову, яка складається з трьох житлових кімнат площею 24,6 м2, 18,7 м2, 11,8 м2, холла 11,0 м2, кухні 8,8 м2, санвузла 1,4 м2, та коридора 2,5 м2. Склад сім`ї - З особи (оскільки на той момент народилася позивачка 16.12.1993р.). Обґрунтованість прийнятого рішення: у зв`язку з тим, що самовільно побудована двоповерхова прибудову відповідно до техдокументації, затвердженої на засіданні міжвідомчої комісії (Протокол №7 від 16.08.1995 року) технічно можливо дану прибудову узаконити.

Станом на 01.03.1995 року склад сім`ї - три особи, які проживали у спірному будинку, підтверджується копією довідки виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку.

24 грудня 1996 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_22 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 від 30.06.1999 року.

Згідно листа № 1805 від 17.08.2007 року виданого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації, адресованого департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин, Чернівецьке ЧКОБТІ повідомляє, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 25.11.1992 року, та гаражу літ. «Б» на підставі Договору купівлі-продажу від 12.10.1994 року. В квартирі АДРЕСА_6 гр. ОСОБА_2 проведено реконструкцію з добудовою та надбудовою згідно рішень Першотравневого райвиконкому від 14.04.1993 року №56/5, від 31.08.1995 року №115/10. Необхідна заміна вищевказаних правовстановлюючих документів на свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В наслідок чого, 26 вересня 2007 року було складено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків, а саме житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , з відміткою «реконструкція». Державна приймальна комісія встановила, що будівництво здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Першотравневої районної в місті ради від 14.04.1993 року №56/5, від 31.08.1995 року №115/10, рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.03.2004 року №194/5. Будівельно-монтажні роботи здійснено в терміни: початок робіт травень 1993 року, закінчення робіт липень 1995 року. Пред`явлений до прийняття в експлуатацію приватний житловий будинок має такі показники: загальна площа 161,60 м2, житлова площа 82,60 м2, кількість кімнат 5, кількість поверхів 2, належні до нього надвірні споруди: гараж літ «Б», огорожа №1.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №825/20 від 23.10.2007 року «Про затвердження актів державних приймальних комісій з прийняття в експлуатацію» індивідуальних житлових будинків, вирішено затвердити акти державних приймальних комісій з прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків та видати свідоцтва про право власності громадянам: ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними спорудами.

Згідно свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_5 від 12.11.2007 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними спорудами, форма власності приватна, частка 1/1.

Згідно Витягу з рішення Чернівецької міської ради №545 від 27.03.2008 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок», вирішено затвердити матеріали інвентаризації земельних ділянок, передати фізичним особам земельні ділянки безоплатно у власність, а саме передано у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0285 га. Та 15 липня 2008 року гр. ОСОБА_2 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №178989, кадастровий номер :06:003:0036, розміром 0,0285 га, цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку», яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно листа від 09.04.2009 року №1729/0202, вбачається, що Чернівецька міська державна санітарно-епідеміологічна служба у відповідь на заяву ОСОБА_2 не заперечує проти будівництва літньої кухні, при умові виготовлення робочого проекту та погодження його з відповідними службами міста.

Згідно висновку наданого Чернівецьким КОБТІ №5046 від 06.11.2012 року щодо заміни правовстановлюючих документів, адресованого Виконавчому комітету Чернівецької міської ради, Чернівецьке КОБТІ повідомляє, що ОСОБА_2 є власником будинку за АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 12.11.2007 року. У 2008 році власником було побудовано літню кухню літ. «В», що не являється самочинним будівництвом і потребує заміни правовстановлюючих документів. На даний час на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. А загальною площею 161,6 кв.м. в тому числі житловою площею 82,6 кв.м. (п`ять житлових кімнат), гараж літ. «Б», літня кухня літ. «В», огорожа №1.

Згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрованої 29.11.2012 р. №ЧВ3, будівництво літньої кухні літ. «В» по АДРЕСА_1 : початок будівництва 2007 р. закінчення будівництва 2008 р., один поверх, площа 24,9 кв.м., вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації.

Відповідно до Витягу з рішення виконавчим комітетом Чернівецької міської ради №818/24 від 11.12.2012 року «Про оформлення права власності на індивідуальні житлові будинки», вирішено оформити право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , в тому числі: п`ятикімнатний житловий будинок літ. А загальною площею 161,60 кв.м., житловою площею 82,6 кв.м., гараж літ. Б, літня кухня літ. В, огорожа №1, у зв`язку із прийняттям в експлуатацію літньої кухні літ. В., на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області 29.11.2012 р. №ЧВ 3, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.11.2007 року, заява ОСОБА_2 від 29.11.2012 року. Чернівецькому міському бюро технічної інвентаризації у встановленому законодавством порядку видати свідоцтво про право власності на об`єкти нерухомого майна, що зазначені в цьому рішенні.

Рішенням №818/24 від 11.12.2012 року «Про оформлення права власності на індивідуальні житлові будинки» Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності НОМЕР_6 від 14.12.20012 року, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 26.12.2012 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.08.2021 року.

Згідно довідки про склад сім`ї № 2378 від 02.08.2021 p., виданої ТОВ «ТД Укрвторресурс», за адресою: м. Чернівці, вул. Краснодарська,1 з 05.02.2008 року зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зі змісту довідки № 2814 від 07.09.2021 p., виданої ТОВ «ТД Укрвторресурс», ОСОБА_4 постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання у АДРЕСА_1 з 05.02.2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день його смерті. На день смерті ОСОБА_4 разом з ним в одній квартирі були зареєстровані донька ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 .

Згідно архівної довідки №2922 від 13.09.2021 року, виданої ТОВ «ТД

Укрвторресурс», ОСОБА_2 , ОСОБА_26 були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , з 01.02.1989 року до 05.02.2008 року. ОСОБА_3 була зареєстрована заданою адресою з 16.12.1993 року до 05.02.2008 року (з моменту народження), а ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були перереєстровані за даною адресою згідно документів на власність.

Відповідно до акту від 27.09.2021 року, складеного комісією дільничного комітету ТОВ «ТД Укрвторресурс», комісія виходом за адресою м. Чернівці, вул. Краснодарська, 1, при опитуванні сусідів встановила, що ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом зі своєю сім`єю: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за даною адресою АДРЕСА_1 , з 1989 року по момент його смерті. За час спільного проживання вели спільне господарство.

Як вбачається із відповіді №Б-448 від 12.08.2002 року наданого Управлінням житлового господарства на звернення ОСОБА_4 , при повторному огляді будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 встановлено, що внаслідок тривалого витоку водопровідного вводу, що проходить через буд. АДРЕСА_7 до будинку АДРЕСА_1 , двір будинковолодіння підтоплений водою з центральної водопровідної мережі. Власнику квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 запропоновано терміново вирішити питання витоку вводу водопровідної мережі та з метою відведення дощових вод, влаштувати відповідні елементи в своєму будинку, які на даний час відсутні.

Згідно Договору №S-00414 від 08.06.2010 року на виготовлення та встановлення метало-пластикових конструкцій, вбачається ОСОБА_4 «Замовник», та ФВ Болена «Виконавець» бере на себе зобов`язання виготовити до 14.06.2010 року та встановити за адресою в АДРЕСА_1 віконні (дверні) конструкції та копією квитанції про оплату ОСОБА_4 суми згідно умов договору.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 60-ти років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.08.2021 року.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66352395 від 09.09.2021 p., виданого приватним нотаріусом Войціховським А.В. відкрито спадкову справи №68275042 стосовно ОСОБА_4 .

Повідомлення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Войціховського А.В. від 30.09.2021 року позивачу відмовлено у вчинені нотаріальних дій( видачі свідоцтва про право на спадщину за законом) у зв`язку з відсутністю доказів належності до однієї із черг спадкоємців та відсутності правовстановлюючих документів на об`єкт

успадкування.

Норми права, та мотиви їх застосування.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Оцінюючи в сукупності докази надані позивачкою, суд приходить до висновку про підтвердження факту постійного проживання відповідачки з покійним ОСОБА_4 та наявність факту ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, здійснення ремонтних та будівельних робіт, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Вказані обставини також підтверджуються свідками допитаним у судовому засіданні та фактично частково визнаються і самою відповідачкою ОСОБА_2 , оскільки остання не заперечує, що покійний ОСОБА_4 проводив ремонтні роботи у будинку (замінював вікна, двері).

В свою чергу слід зазначити, що показання свідка ОСОБА_13 не можуть свідчити про відсутність факту спільного проживання сторін однією сім`єю та відсутності у сторін спільного бюджету, так як з її пояснення вбачається. що остання не знає про ведення спільного бюджету ОСОБА_2 та ОСОБА_4 так як це інша сім`я та вона не цікавилась цим.

За таких підстав суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та покійний ОСОБА_4 (спадкодавець) після розірвання шлюбу 26.12.1996 р. продовжували фактично проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з моменту розлучення по момент смерті ОСОБА_4 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги позивачі в цій частині підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовну вимогу позивачки про визнання права власності на спадкове майно суд виходить із наступного.

Так, відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.

У відповідності до ст.ст. 22, 23 КпШС (що дія станом на час виниклих правовідносин), нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Укладення подружжям угод щодо спільного майна Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою.

Згідно ст.ст. 28 КпШС (що дія станом на час виниклих правовідносин) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Статтею 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Як вбачається із Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків, а саме житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , з відміткою «реконструкція». Державна приймальна комісія встановила, що будівельно-монтажні роботи здійснено в терміни: початок робіт травень 1993 року, закінчення робіт липень 1995 року, який ОСОБА_2 підписала, тобто спірне майно були прийняте в експлуатацію після реконструкції до розірвання шлюбу між останньою та спадкодавцем.

З огляду на наведене, суд вважає, що спірне майно набуте ОСОБА_2 та покійним ОСОБА_4 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя в рівних частках оскільки за життя ОСОБА_4 між ними інших домовленостей не визначено, шлюбний договір відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Слід зазначити, що позивачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 відносяться до першої черги спадкування за законом передбаченою статтею 1261 ЦК України. Однак відомостей, що відповідачка ОСОБА_2 зверталась до нотаріуса із завою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у термін визначений законодавством матеріали справи не містять, а тому ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла спадщину.

Отже на підставі вище викладеного враховуючи що, спірне майно належало спадкодавцю, а отже входить до складу спадщини, померлим ОСОБА_4 за життя частка у спільному майні не була виділена так як його право на спірне майно ніким не порушувалось та не оспорювалось, заповіту ним складено не було, позивачка є спадкоємцем вказаного нерухомого майна за законом першої черги, вчасно звернулася в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини, проте реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину не змогла у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а тому за нею слід визнати право власності на вказане майно в порядку спадкування після смерті батька.

Позивачка у зв`язку із захистом своїх прав понесла судові витрати які складаються із наступного: судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 12258 грн. 00 коп. та судового збору при поданні заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача у справі подані докази понесених судових витрат у строк визначений ст. 141 ЦПК України( квитанції).

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенні у розмірі 100%.

Отже з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 12258 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 454грн. 00 коп., що сплачений при поданні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.2, 15,29,141,316,368,372,1216,1218,1222,1223,1261-1265 ЦК України, ст.ст. 60,74 СК України, ст. ст. 141,258-259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01 січня 2004 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :06:003:0036, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 12258 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 454грн. 00 коп., що сплачений при поданні заяви про забезпечення позову.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко