Справа № 161/3877/22
Провадження № 2/161/2243/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого-судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Шолом С.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Служба у справах дітей Луцької міської ради про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 26.05.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що з відповідачем не проживає вже більше одного року, останній відмовляється надавати добровільно кошти на утримання молодшого сина. Вона не працює та є інвалідом третьої групи. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_8 не надає, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 3500 грн. на місяць до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник заявлені вимоги визнали частково. Суду пояснили, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1500 грн.

Представник третьої особи подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 26.05.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 26.05.2002 року (а.с. 5).

В шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 04.01.2003 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 27.09.2004 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , виданого 27.05.2014 року. Батьками дітей згідно зазначених свідоцтв є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що малолітній ОСОБА_7 проживає та перебуває на утриманні ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, стан здоров`я, перебування на утриманні інших осіб, стан здоров`я дитини, надання відповідачем матеріальної допомоги добровільно та вважає за можливе стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 30.03.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилання сторони відповідача на наявність інших дітей, які проживають з ним, суд відхиляє, оскільки вони є повнолітніми і мають самостійний заробіток, про що сторони ствердили в судовому засіданні.

Суд приходить до висновку також, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 992,40 грн. судового збору.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247,258, 259, 263 - 265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_5 в користь ОСОБА_9 на утримання малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот грн..) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 30.03.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_5 в дохід держави 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

Відповідачем у справі є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача є Служба у справах дітей Луцької міської ради, адреса: Волинська область, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19

Повний текст рішення складено та підписано 07.10.2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк