Справа № 699/1265/21
Номер провадження № 2/699/162/22
28.09.2022 м. Корсунь-Шевченківський
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за кредитним договором
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.04.2021 між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» укладено електронний кредитний договір №1340658-А. За умовами договору відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн на строк з 12.04.2021 до 11.05.2021 зі сплатою акційної процентної ставки в розмірі 0,4975% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У встановлений строк 11.05.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. На підставі пунктів 5.7, 5.8, 6.6 кредитного договору та угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 12.04.2021 кредитний договір було автопролонговано, у зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено на 1 календарний день, а саме 12.05.2021, протягом якого відповідачу була нарахована підвищена процентна ставка в розмірі 2,99 % в день. Надалі, 12.05.2021 відповідач уклав додаткову угоду №1 до кредитного договору з угодою до кредитного договору (автопролонгація), якою відповідач продовжив строк користування кредитом до 11.06.2021. Протягом строку дії додаткової угоди №1 відповідачу нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі 1,99% в день. У встановлений строк 11.06.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. На підставі пунктів 5.7, 5.8, 6.6 кредитного договору та угоди до кредитного договору (автопролонгація) кредитний договір було автопролонговано, у зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто на період з 12.06.2021 до 01.07.2021, з нарахуванням підвищеної процентної ставки відповідно до п. 5.7.2 кредитного договору у розмірі 2,99 % в день.
У встановлений строк 01.07.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Станом на 01.07.2021 відповідач лише частково виконав свої боргові зобов`язання, а саме сплатив 895,90 грн. у погашення нарахованих процентів. Заборгованість відповідача становить 5000,00 грн. за тілом кредиту та 8213,90 грн - за нарахованими процентами.
З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 7770,00 грн.
Ухвалою судді від 10.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте матеріали справи містять заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Проти заочного розгляду справи заперечень не висловлював.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв не подав.
Ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору факторингу перехід до Фактора грошової вимог до Боржника відбувається в момент підписання сторонами Реєстру прав грошових вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників (а.с. 74).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
З огляду на викладене суд дійшов висновку що позивач набув прав кредитора за укладеним відповідачем кредитним договором №1340658-А, отже має право звернутися до суду у разі, якщо вважає свої права порушеними.
Згідно з приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
З огляду на викладене слід встановити обсяг прав первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем.
Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та відповідачем ОСОБА_1 12.04.2021 було укладено кредитний договір №1340658-А. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https//www/ccloan.ua і виконання певного алгоритму дій, які свідчать про укладення кредитного договору (а.с. 53-61).
Згідно з умовами кредитного договору кредитор надав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн. строком з 12.04.2021 до 11.05.2021 (пункти 2.6.1 та 2.6.2 кредитного договору).
Відповідно до умов п. 2.6.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,4975% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 181,59%.
Відповідно до пунктів 2.6.5 та 2.6.6 договору загальна вартість кредиту та сума до повернення становить 5746,40 грн.
ТОВ «СС Лоун» виконало свої зобов`язання, надало відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ФК «Контрактовий дім» (а.с. 68).
Відповідач уклав з позивачем додаткову угоду від 12.05.2021 до Кредитного договору за допомогою ІТС Товариства (з угодою щодо автопролонгації Кредитного договору), у якій сторони продовжили строк користування кредитом, погодили процентну ставку, визначали строк, розмір та новий графік повернення кредиту.
Кредитний договір №1340658-А від 12.04.2021 та додаткова угода з угодами автопролонгації підписані відповідачем електронним підписом (а.с. 41-49).
Доказів повернення відповідачем вказаної суми кредиту матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Цей закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Як встановлено судом кредитний договір №1340658-А від 12.04.2021 та додаткова угода з угодами автопролонгації підписані відповідачем електронним підписом (а.с. 41-49).
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Що стосується стягнення судових витрат у розмірі 7700,00 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
З матеріалів справи вбачається, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу були подані позивачем разом з позовною заявою, тобто в межах строків, передбачених положеннями ст. 141 ЦПК України.
З Договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 вбачається, що ТОВ «Фінфорд» (як замовник) уклало указаний договір з Адвокатським бюро «Олександра Шкребтієнка» (як виконавцем), відповідно до якого адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати замовнику професійну правову (правничу) допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього (а.с. 84-85, п. 1.1 Договору).
Відповідно до розділу 4 цього договору порядок сплати гонорару а також відшкодування витрат адвоката визначаються у додатках до договору (п. 4.1). Не пізніше 5 числа місяця, що слідує за звітним місяцем, сторони укладають акт виконаних робіт (наданих послуг) щодо наданої замовнику правової допомоги протягом звітного місяця (п. 4.3 Договору).
З додатку до договору від 06.12.2021 вбачається, що замовник доручає виконавцю стягнути з боржника ОСОБА_1 у судовому порядку суму боргу за кредитним договором № 1340658-А від 12.04.2021 (а.с. 86). Додатком передбачено наступний перелік послуг та їх вартість:
1)оформлення документів щодо надання правничої допомоги - 300,00 грн,
2)збір та аналіз доказів, формування правової позиції - 1200,00 грн,
3)складання позовної заяви, її друк - 2600,00 грн,
4)формування додатків до позовної заяви - 400 грн.,
5)складання будь-яких заяв, клопотань тощо - 600,00 грн.,
6)складання опису вкладення до цінного листа, відправка позову - 400,00 грн.
Ураховуючи умови п. 1.1, 1.2, 4.1, 4.3 укладеного договору про надання правової допомоги від 01.03.2021, наведений в додатку перелік послуг слід вважати лише узгодженим сторонами переліком послуг, які мають бути надані замовнику (позивачу).
Разом з тим, позивачем до матеріалів справи не надано передбачений п. 4.3. Договору акт виконаних робіт (наданих послуг) щодо фактично наданої замовнику правової допомоги, з огляду на що суд не може встановити її об`єм (перелік фактично наданих послуг).
При цьому суд звертає увагу, що вид послуги, передбаченої у п. 5 (складання будь-яких заяв, клопотань тощо) - є неконкретизованим. Крім того, узгоджені послуги у п. 1, 4, 6, частково п. 3 (оформлення документів щодо надання правничої допомоги; формування додатків до позовної заяви; складання опису вкладення до цінного листа, відправка позову, друк позовної заяви) - не є професійними правничими послугами, а стосуються технічних питань щодо оформлення документів.
Ураховуючи, що всі надані стороною позивача докази могли бути передані адвокату для складання позовної заяви дише позивачем, суд критично ставиться до надання адвокатом такої послуги, як збір доказів, узгодженою у п. 2 додатку до договору.
Разом з тим, позов було складено, він був підписаний адвокатом Шкребтієнком О.І. та поданий до суду, отже професійні правничі послуги позивачу надавалися.
Ураховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №1794 від 08.12.2021 позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с. 11). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судові витрати у виді судового збору у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.
Повне рішення складено 28.09.2022.
СуддяЛітвінова Г.М.