Справа №333/4418/22
Провадження №2-о/333/262/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

присяжних Ситник О.В.,

Щербини Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Косолап А.С.,

прокурора Березовської А.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

лікаря-психіатра Кузьміної Ю.Р.,

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , посилаючись на те, що остання з страждає на психічний розлад у формі параноїдної шизофренії. З 2002 року ОСОБА_2 перебуває під наглядом лікарів-психіатрів. З того часу неодноразово (більше 30 разів) лікувалася стаціонарно в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, є особою з інвалідністю II групи за психічним захворюванням, безстроково. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2020 року визнана недієздатною, опікуном призначений брат - ОСОБА_3 . Захворювання протікає безперервно. У клінічній картині маячні ідеї переслідування, хибні впізнавання, розлади поведінки, які проявляються відмовами від їжі, конфліктністю, неадекватною поведінкою, неодноразово влаштовувала підпали, відкривала газ, погрожувала матері фізичною розправою. Госпіталізації часті, вдома втримується нетривалий час. В останній час госпіталізується тільки у примусовому порядку, у зв`язку з повною відсутністю критики до хвороби. Остання виписка - 26.07.2021 року.

Згідно з заявою опікуна ОСОБА_3 , стан здоров`я ОСОБА_2 змінився: не слідкує за собою, не їсть, погрожує матері фізичною розправою, б`є її, кричить, не спить ночами, стукає в вікна, батареї, стіни, підлогу, влаштовує підпали, б`є посуд, ховає залишки скла, відмовляється від їжі та гігієнічних процедур.

28.09.2022 року о 13.00 год. спецбригадою швидкої медичної допомоги (лікар ОСОБА_4 ) у супроводі брата-опікуна ОСОБА_2 була доставлена до приймального відділення КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, оглянута черговим лікарем-психіатром приймального відділення, згоди на госпіталізацію не надала, у зв`язку з чим була госпіталізована у примусовому порядку, як особа, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих.

28.09.2022 року о 13.45 год. ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що остання страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними тенденціями (відмова від їжі, агресія по відношенню до матері). За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. У відповідності ст. ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Ухвалою суду від 29.09.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу Пєгов Є.М. обставини, викладені в наведеній вище заяві, повністю підтримав, просив суд задовольнити заяву.

Лікар-психіатр Кузьміна Ю.Р. у судовому засіданні повідомила про необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку, так як остання на цей час є небезпечною для себе та оточуючих.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку. Крім того, зазначив, що його сестра має проблеми з психічним здоров`ям вже тривалий час. Погіршення психічного стану відбулося на протязі останнього часу: не слідкує за собою, не їсть, погрожує матері фізичною розправою, кричить, не спить ночами, стукає в вікна, батареї, стіни, підлогу, відмовляється від їжі та гігієнічних процедур.

ОСОБА_2 у судовому засіданні не змогла висловити свою думку щодо госпіталізації.

Розглянувши матеріали заяви від 29.09.2022 р., заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, виходячи с такого.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.09.2022 року, ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними тенденціями (відмова від їжі, агресія по відношенню до матері). За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. У відповідності ст. ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними тенденціями, пояснення заінтересованої особи ОСОБА_3 , лікаря-психіатра підтверджують необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 339-342 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.09.2022 року.

Суддя Р.С.Холод

Присяжні: О.В.Ситник

Т.Ю.Щербина