Справа № 212/4054/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, яка заподіяна тяжким ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяною втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, у розмірі 320 000,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16.12.2002 року по 20.11.2012 рокуперебував у трудових відносинах із відповідачем. 20.11.2012 звільнився з АТ «КЗРК» за власним бажанням згідно п. ст.38 КЗпП України.

02.06.2022 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу були встановлені професійні захворювання за діагнозом: 1) радікулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічними синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня); 2) хронічне обструктичне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня.

За висновком МСЕК від 02.08.2022 року ОСОБА_1 вперше було встановлено 65% (50% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ) втрати професійної працездатності, у зв`язку з професійним захворюванням та встановлена третя група інвалідності, з подальшим переоглядом 01.07.2024 року.

У зв`язку із ушкодженням здоров`я через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, у зв`язку з професійним захворюванням змінився його образ та якість життя.

Ухвалою суду від 22.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

12.09.2022 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача 8 років, був звільнений за власним бажанням. В подальшому працював на ПрАТ «Суха Балка» на шахті «Ювілейна» машиністом бурової установки 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах на протязі 8 років. Первинно ступень стійкої втрати працездатності встановлений позивачу 02.08.2022, з наданих позивачем матеріалів вбачається, що позивач почав лікування захворювань, що можуть бути пов`язані з дією шкідливих факторів лише 27.05.2022 р. В акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від27.06.2022 стосується місця роботи позивача на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» Будь-яких прямих доказів, які б свідчили про порушення гранично допустимих норм дії шкідливих факторів під час роботи позивача на підприємстві відповідача д позову не надано. Позивачем не доведено протиправність діяння відповідача як заподіювача шкоди, вини у заподіянні шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та таким протиправним діянням заподіювача (відповідача).

Відповідь на відзив від Позивача до суду не надходила.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві АТ «КЗРК» на шахті «Гвардійська» участок №24: з 16.12.2002 по 16.03.2004 року гірничим робітником в підземних умовах, а з 16.03.2004 машиністом бурової установки з повним робочим днем в підземних умовах. 20.11.2012 звільнений за власним бажанням згідно п.1 ст.38 КзПП України.

02.06.2022 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу були встановлені професійні захворювання за діагнозом: 1) радікулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічними синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня); 2) хронічне обструктичне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня.

По факту професійного захворювання за останнім місцем роботи ПрАТ «Суха Балка» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 27.06.2022 року де вказано, що ОСОБА_1 працюючи підземним машиністом бурової установки з 23.11.2012 по 14.04.2021 виконував роботи в підземних умовах. Згідно медичного висновку ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 02.06.2022 №863 підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут -16.03.2004 20.11.2021 підземним машиністом бурової установки, шахта «Гвардійська» ПАТ «КЗРК» (п.17 Акту)

За висновком МСЕК від 02.08.2022 року ОСОБА_1 вперше було встановлено 65% (50% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ) втрати професійної працездатності, у зв`язку з професійним захворюванням та встановлена третя група інвалідності, з подальшим переоглядом 01.07.2024 року.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці», умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а такожсанітарно-побутовіумовиповиннівідповідативимогамзаконодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Ст. 153 Кодексу законів про працю України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 173, ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Відповідно до частини третьої ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У пункті 13 Постанови роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

З огляду на положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України, до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо- геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я, їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо).

Згідно зі ст. 38 Гірничого закону України, до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах.

За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю.

Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання відчуває біль в шийному і попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в кінцівки, більше в праві, біль і обмеження рухів в ліктьових, плечових і колінних суглобах, біль та оніміння рук, мерзлякуватість кистей, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, частий сухий кашель, запаморочення, головний біль.

При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово при застосуванні ліків.

Зазначені обставини наступили у позивача у зв`язку із професійним захворюванням, що призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Посилання відповідача, про недоведеність наявності причино-наслідкого зв`язку виявлених у позивача професійних захворювань з умовами праці на підприємстві «ПАТ «КЗРК» є необґрунтованими оскільки, ОСОБА_1 почав свою трудову діяльність на шахті «Гвардійська» працював на протязі 8 років 8 місяців 4 днів в підземних умовах при наявних шкідливих умовах праці. Згідно медичного висновку ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 02.06.2022 №863 підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут -16.03.2004 20.11.2021 підземним машиністом бурової установки, шахта «Гвардійська» ПАТ «КЗРК»з огляду на тривалість періоду трудової діяльності має бути відшкодовано моральну шкоду на підставіст.1167 ЦКУ та ст.237-1 КЗпПУ за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, що становить 65% та встановлення 3 групи інвалідності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійного характеру страждань позивача, який обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення.

Враховуючи, час протягом якого позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві 8 років 08 місяців 4 дні на підприємстві відповідача з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 120 000,00 гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, що буде виваженою грошовою компенсацію тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Відповідно Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1200 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 3 ст.12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, яка заподіяна тяжким ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень за заподіяну моральну шкоду у вигляді ушкодження здоров`я, без утримання всіх податків з доходу фізичних осіб та всіх інших обов`язкових податкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1200 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: 50029, м.Кривий Ріг, вул. Сімбірцева,буд.1А.

Суддя: Н. М. Ваврушак