ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/244/22
Позовне провадження Провадження № 2/170/88/22
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2022 року смт Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі головуючого судді Жевнєрової Н.В., за участю секретаря судових засідань Ковальчук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Шацьк в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в

22 червня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Москалюк О.О. звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 у справі №520/3236/17, яке набрало законної сили. В даному шлюбі у подружжя є одна неповнолітня дитина, син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. З жовтня 2021 року син проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримання своєї неповнолітньої дитини, тому позивачу ОСОБА_1 самій важко утримувати сина. На даний час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про добровільну сплату аліментів. Син ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується медичним висновком та довідками, у зв`язку з чим потребує щорічної медичної реабілітації, постійного медичного спостереження, оздоровлення в санаторіях загально-оздоровчого типу, що тягне за собою значні витрати. Позивач є особою з інвалідністю другої групи з дитинства по слуху, у зв`язку з чим отримує пенсію в розмірі 1 934 гривні, також позивач отримує соціальну допомогу на утримання сина в розмірі 2 100 гривень, однак вказаних коштів не вистачає для забезпечення нормальних умов життя та навчання неповнолітньої дитини. Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 також є особою з інвалідністю третьої групи, у зв`язку з чим отримує пенсію в розмірі 6 000 гривень. Також відповідач на постійній основі здає в оренду належний йому житловий будинок, що розташований в м. Одеса, за що отримує додатковий дохід. Крім того, позивач вказує, що відповідач займається різними видами ремонтних робіт, за що отримує платню, тому з урахуванням викладених обставин має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Позивач ОСОБА_1 у своєму позові просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з позовом відповідач ОСОБА_2 , в межах встановленого судом строку, 23.08.2022 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що він в міру своїх можливостей добровільно надає матеріальну допомогу позивачу не лише на утримання сина, а також для її особистих потреб. Всі доводи позивача, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності. Відповідач вказує, що він є особою з інвалідністю з дитинства безстроково по слуху, що підтверджується довідкою МСЕ №108424, яку відповідач долучив до відзиву. Відповідач стверджує, що колишня дружина та їх син також є особами з інвалідністю з дитинства по слуху, тому усвідомлюючи тяжкість вказаного захворювання, він постійно піклується про сина та посильно допомагає позивачу матеріально. Син ОСОБА_2 зареєстрований за місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , однак у зв`язку із введенням воєнного стану на території України та з огляду на небезпеку перебування в м. Одесі, наприкінці 2021 року колишня дружина разом із сином переїхали проживати в смт Шацьк Ковельського району Волинської області. З того часу відповідач постійно цікавиться життям сина, неодноразово відсилає посилки на їх адресу з речами та ліками для сина, в тому числі з грошовими коштами. Син ОСОБА_2 є єдиною дитиною відповідача, і окрім матері, яка є особою похилого віку, у відповідача більше немає близьких родичів. Відповідач вказує, що крім пенсії та соціальної допомоги, позивач має додатковий дохід, оскільки працює у власному салоні краси, має постійних клієнтів, тому її дохід набагато вищий ніж вона вказує в позовній заяві. Вказаний салон краси належить позивачу на праві приватної власності, також позивач має найманих працівників. Відповідач вказує, що інформація про те, що він на постійній основі здає в оренду належний йому житловий будинок, який розташований в м. Одесі, не відповідає дійсності, оскільки це не підтверджується жодними доказами, як і обставини, викладені в позові про те, що відповідач займається різними видами ремонтних робіт, за що отримує платню. Відповідач стверджує, що його місячний дохід в середньому становить 4 190 гривень, а також 2 100 гривень соціальної допомоги, що підтверджується наданими суду доказами. У випадку задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частки від доходу, відповідач не зможе прожити на 3 145 гривень на місяць. Крім цього відповідач вказує, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку з хронічними захворюваннями. Відповідач постійно здійснюює догляд за матір`ю, купує необхідні ліки, продукти харчування, одяг, супроводжує її до лікарні, у зв`язку з чим несе додаткові матеріальні витрати. Відповідач стверджує, що бере участь у придбанні медичних препаратів, необхідних для лікування сина, приладів для контролю слуху, а також в медичних заходах, пов`язаних з реабілітацією. На підтвердження вказаних обставин до відзиву долучено копії квитанцій та скріншоти з телефону відповідача. ОСОБА_4 звертає увагу на те, що в якості додатку до позовної заяви, позивач ОСОБА_1 додає рахунок-фактуру на придбання двох слухових апаратів на суму 133 000 гривень, однак відповідач стверджує, що вказані слухові апарати були придбані не за кошти позивача, а були зібрані благодійним фондом «Корпорація монстрів». На даний час неповнолітній син зареєстрований за адресою місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , тому відповідач змушений додатково сплачувати комунальні послуги за свого сина, який фактично не проживає за вказаною адресою. Також відповідач не погоджується з попереднім (орієнтованим) розрахунком суми судових витрат, які поніс позивач та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідач вважає необґрунтованим розмір витрат на правову допомогу та неспівмірність таких витрат. Крім цього відповідач вважає, що позивач мала можливість звернутися до безоплатної вторинної правової як особа з інвалідністю другої групи. Відповідач ОСОБА_2 заперечує з приводу задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частки від його доходів, просить суд стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_1 адвокат Москалюк О.О. стверджує, що заперечення відповідача щодо позову є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що надає синові матеріальну допомогу, на підтвердження вказаних обставин долучає скріншот про надіслання позивачу 3 000 гривень. Позивач не заперечує вказаний факт, відповідач дійсно надсилав вказані кошти їй на рахунок в якості подарунка для сина, однак впродовж останніх десяти місяців це був єдиний грошовий переказ від відповідача. Також відповідач надсилав посилки для позивача, але в цих посилках були лише особисті речі позивача та сина, які вони залишили у відповідача коли разом проживали в квартирі в м. Одеса. Представник звертає увагу, що відповідач надав квитанції лише про надіслання речей поштою, однак не надав жодної квитанції про купівлю нових речей чи одягу для сина. У відзиві відповідач вказує, що він купував батарейки до слухового апарату сина. Позивач дійсно зверталася до відповідача з відповідним проханням, оскільки вказані батарейки продаються у спеціалізованих магазинах, яких немає в населеному пункті, де на даний час проживає позивач із сином. Разом з тим відповідач придбав батарейки, які не підходять до слухового апарату сина, тому позивач вимушено понесла додаткові витрати для того, щоб придбати потрібні батарейки. Позивач погоджується з твердженням відповідача, про те, що вона, будучи особою з інвалідністю другої групи (особа здатна до самообслуговування, але не здатна до праці в звичайних виробничих умовах) змушена додатково працювати для того, щоб забезпечити потреби сина, водночас відповідач, як особа з інвалідністю третьої групи, яка має можливість працювати в полегшених умовах, не працює. Представник вказує, що на момент подання відповіді на відзив представник отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою АДРЕСА_2 , а також частка 1/3 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також відповідачем не надано жодного доказу, який підтверджував обставину, викладену у відзиві про те, що на його утриманні перебуває мати. На думку представника позивача, з викладеного вбачається, що заперечення відповідача щодо позову, викладені у відзиві, повністю спростовуються, що підтверджується, в тому числі доказами, які додаються, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими. До відповіді на відзив представником позивача долучено докази про направлення копій документів відповідачу ОСОБА_2 , які він отримав 01.09.2022. Заперечення відповідачем суду не подано.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Москалюк О.О. в судове засідання не прибули, представник подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, у заяві вказано, що позивач та її представник, кожен зокрема, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом установлено, що громадяни України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11.04.2012, виданим відділом державної реєстрації актів цивільногостану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції (арк. 12).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з неповнолітнім сином в смт Шацьк, який є учнем четвертого класу ОЗЗСО "Шацький ліцей", що підтверджується довідкою про склад сім`ї №853, виданою відділом ЦНАП виконавчого комітету Шацької селищної ради та свідоцтвом досягнень учня (арк. 12-13). Батько дитини ОСОБА_1 проживає окремо.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю, з діагнозом Н-90.3 двобічна сенсоневральна глухота. Він потребує постійного медичного спостереження, нагляду лікаря, оздоровлення в санаторіях загально-оздоровчого типу, відповідних консультацій, що відповідно потребує додаткових грошових коштів, що підтверджується медичним висновком КУ "Дитяча міська поліклініка №6" №109 від 22.09.2014, випискою з медичної карти амбулаторногого хворого Шацької лікарні Шацької селищної ради №13220, довідкою для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу №105 від 06.06.2019 (арк. 14-16). Позивач, матір неповнолітнього ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю другої групи з дитинства по слуху, тобто особою, яка здатна до самообслуговування, але не здатна до праці в звичайних виробничих умовах, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 09.04.2014 (арк. 19).

Згідно з довідкою про доходи №115101 та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 08.06.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шацько-Любомльському об`єднаному управлінні ПФУ в Волинській області та отримує соціальну пенсію в розмірі 1 934 гривні (арк. 19-20).

З жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 самостійно дбає про належний рівень життя та навчання неповнолітнього сина, у зв`язку з чим, всупереч тому, що вона є особою з інвалідністю другої групи, змушена працювати, щоб забезпечити сина необхідними продуктами харчування, одягом, речами домашнього вжитку. Крім цього позивач несе додаткові матеріальні витрати пов`язані із захворюванням дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої групи, що підтверджується довідкою МСЕ №108424 (арк. 55).

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 вказує про те, що він постійно дбає про матеріальне становище сина, періодично надсилає на адресу позивача посилки, в тому числі грошові кошти. На підтвердження вказаних обставин долучає до відзиву копії квитанцій про відправлення на адресу позивача посилок з одягом, посудом, товарами для дому, скріншот про одноразовий переказ коштів на картковий рахунок позивача в сумі 3 000 гривень в якості подарунка для сина ОСОБА_5 , а також дві квитанції про купівлю необхідних батарейок до слухового апарата, яким користується дитина. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що речі, які були надіслані позивачу, є новими та придбані відповідачем за власні кошти суду не надано (арк. 56-66).

Також у своєму відзиві відповідач ОСОБА_2 стверджує, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку з хронічними захворюваннями. На підтвердження вказаної обставини долучає, копію свого свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , та пенсійне посвідчення матері, однак доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище матері та потребу в матеріальній допомозі з боку відповідача як її повнолітнього сина, суду не надано (арк. 53-54). З довідки про доходи №554718 та довідки №1361 від 11.08.2022 судом установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одеса в Одеській області і отримує пенсію в розмірі 4 182,96 гривень та державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства третьої групи в розмірі 2 100 гривень (арк. 52).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою АДРЕСА_2 , а також частка 1/3 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 82-84).

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву стверджує, що обставина, викладена позивачем у позові, про те, що відповідачзаймається різними видами ремонтних робіт, за що отримує платню, не відповідає дійсності. При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо заборони йому працювати у зв`язку із його захворюванням.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.07.2022 Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 2744 гривень, меншим, ніж 50 відсотків якого не може бути розмір аліментів, а також, враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням стану здоров`я дитини, з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища відповідача, наявності у нього нерухомого майна, відсутності інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні, а також інших обставини справи, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов слід задовольнити повністю та з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 червня 2022 року, до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає вказаний розмір аліментів за встановлених судом обставин достатнім та справедливим.

На підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, представником відповідача адвокатом Москалюк О.О. суду подано договір №17 про надання правової (професійної правничої) допомоги, акти наданих юридичних (професійних правничих) послуг №1, №2 до вказаного договору, відповідно до яких сума витрат становить 8 800 грн (вісім тисяч вісімсот гривень).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши фактичний обсяг наданої позивачу професійної правничої допомоги, обсяг досліджених судом письмових доказів, суд дійшов висновку, що вимогу позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

На підставі статей 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись статтями 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 червня 2022 року, до досягнення ОСОБА_2 повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 800 грн (вісім тисяч вісімсот гривень).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення суду складено 30.09.2022.

Повне найменування сторін та учасників справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова