Справа № 199/2453/22
(2/199/1513/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.08.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернуся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що на підставі договору факторингу №12/90 від 03 грудня 2020 року позивач набув прав вимоги до відповідача, як боржника, за кредитним договором №С15.199.74778 від 06 липня 2017 року, розмір заборгованості якого становить 32472,34 гривень. Оскільки відповідач після направлення їй письмової вимоги про повернення кредиту наявну в неї заборгованість за вказаним кредитним договором не погасила, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором в повному обсязі, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відзив від відповідача до суду не надходив, в зв`язку із чим суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06 липня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк», як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір №С15.199.74778, за умовами якого позичальник отримала кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на її поточний рахунок в розмірі 10000 гривень, зобов`язавшись повернути кредитні кошти у строки, встановлені договором (строк дії платіжної картки для користування кредитом становив два роки), сплативши 24% річних за користування кредитом, а також інші обов`язкові платежі. Викладені обставини підтверджуються копією відповідного договору з додатками, випискою про рух коштів по рахунку позичальника за період з 01 червня 2016 року по 03 грудня 2020 року.

Із матеріалів справи також встановлено, що позичальник, на відміну кредитодавця, не виконала належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед ПАТ «Ідея Банк», розмір якої станом на 03 грудня 2020 року становить в загальному розмірі 32472,34 гривень, з яких: 10000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 22472,34 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Викладені обставини підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку позичальника.

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк», як клієнтом, та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу №12/90, за умовами якого з урахуванням реєстру боржників позивач набув належних АТ «Ідея Банк» прав вимоги за кредитним договором №С15.199.74778 від 06 липня 2017 року. Наведені обставини підтверджуються копією договору факторингу, копією реєстру боржників, копіями платіжних доручень.

06 грудня 2021 року позивач направив відповідачу письмову досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій повідомив відповідача про заміну кредитора за кредитним договором №С15.199.74778 від 06 липня 2017 року, а також вимогам від відповідача здійснити погашення існуючої заборгованості за таким кредитним договором у наведеному абзацом вище розмірі. Докази повного або часткового виконання означеної вимоги в матеріалах справи відсутні. Дані обставини підтверджуються копією вказаної досудової вимоги з копіями поштової документації.

Крім того, судом встановлено, що позивачем за період з 03 грудня 2020 року по 10 січня 2022 року нараховано на існуючу кредитну заборгованість відповідача на підставі ст.625 ч.2 ЦК України 3% річних в розмірі 1051,36 гривень, а також за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року інфляційні втрати в розмірі 3279,7 гривень, на підтвердження чого надано суду відповідний розрахунок.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, окрім положень зазначених вище договорів, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування».

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Схожа норма міститься в ст.1 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому за змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно норми ст.1050 ч.1 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму кредиту, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

В свою чергу, нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Положеннями ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №С15.199.74778 від 06 липня 2017 року з урахуванням на договір факторингу №12/90 від 03 грудня 2020 року, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшли підтвердження факти укладення таких договорів із дотриманням вимог законодавства щодо порядку їх укладення, змісту та форми таких договорів, а також підтверджено факт набуття позивачем, як новим кредитором, прав вимоги первісного кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором, та встановлено невиконання відповідачем своїх зобов`язань за цим кредитним договором по відношенню до кредитодавця, що зумовило виникнення у відповідача кредитної заборгованості в наведеному в позові розмірі та права у позивача вимагати її стягнення на свою користь в судовому порядку, в тому числі із нарахуванням сум, передбачених ст.625 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2481 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1, 13, 18 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.6, 11, 15, 16, 512-514, 516, 525, 530, 610-612, 625, 627, 629, 1054, 1055, 1056-1, 1077-1079, 1082 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» (; адреса місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8) заборгованість за кредитним договором №С15.199.74778 від 06 липня 2017 року станом на 10 січня 2022 року в загальному розмірі 36803,4 гривень, з яких: 10000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 22472,34 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 1051,36 гривень 3% річних за період з 03 грудня 2020 року по 10 січня 2022 року, 3279,7 гривень інфляційні втрати за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» (; адреса місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8) судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко