Провадження № 2/521/708/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гузьєвої Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Відділ примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області, Перший Малиновський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції м. Одеса, Другий Київський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси про звернення стягнення на предмет застави, скасування арештів, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Відділ примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області, Перший Малиновський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції м. Одеса, Другий Київський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси про звернення стягнення на предмет застави, скасування арештів, визнання права власності та просить суд звернути стягнення на предмет застави, а саме, автомобіля MITSUBISHI L 200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом визнання права власності в судовому порядку на автомобіль за ОСОБА_1 ; скасувати наступні обтяження , які перешкоджають зверненню стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності в судовому порядку на предмет застави: арешт, накладений Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області

вих. № В-10/714 від 04.12.2013р.ВП 41046933; арешт накладений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса ВП 42604757 ДСЦ № 5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області; розшук, оголошений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса вих. 09.3-2643 від 23 квітня 2014р.,виконавчий лист 2-3956/08; розшук, оголошений Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області вих. 09.3-4637 від 23 липня 2014 р., виконавчий лист 014/002982/66264 від 25 вересня 2006р.; арешт, накладений Другим Київським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса вих. № 05-42/2576 від 20 березня 2015р. ТСЦ № 5141

РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області; арешт, накладений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса ВП 55978562 від 13 березня 2018р. ТСЦ № 5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області; а також визнати право власності на автомобіль MITSUBISHI L 200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19.05.2006р. було укладено кредитний договір № ОД 14/05/2006/840-К/43, та договір застави автомобіля MITSUBISHI L200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований в реєстрі за номером 816 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Надра». 26.02.2020р. за договором GL2N79746 право вимоги за кредитний договір № ОД 14/05/2006/840- К/43 та договір застави автомобіля MITSUBISHI L 200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований в реєстрі за номером 816 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було передано від ПАТ «Комерційний банк «Надра» до нового кредитора ТОВ «Косалт Солюшенс». 25.06.2020р. за договором № 25/06-1 право вимоги за кредитний договір № ОД 14/05/2006/840- К/43 та договір застави автомобіля MITSUBISHI L 200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований в реєстрі за номером 816 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було передано від ТОВ «Косалт Солюшенс» до ОСОБА_1 . 30.06.2020р. Приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. було надіслано заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відступлення права вимоги № ОД 14/05/2006/840-К/43,та договір застави автомобіля MITSUBISHI L 200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований в реєстрі за номером 816 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. та вимогу погашення боргу за договором № ОД 14/05/2006/840-К/43 протягом 30 днів від дати отримання вимоги в розмірі 653006,25 грн. Окрім того, зазначає, що їй стало відомо з листа Головного СЦ МВСРСЦ ГСЦ МВС в Одеській Області ТСЦ МВС N95141 від 18.09.2020р. на автомобіль MITSUBISHI L200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 накладені наступні обтяження, які перешкоджають зверненню стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності в судовому порядку на предмет застави: арешт, накладений Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області вих. № В-10/714 від 04.12.2013р.ВП 41046933; арешт накладений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса ВП 42604757 ,ТСЦ № 5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області; розшук, оголошений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса вих. 09.3-2643 від 23 квітня 2014р., виконавчий лист 2-3956/08; розшук, оголошений Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області вих. 09.3-4637 від 23 липня 2014 р., виконавчий лист 014/002982/66264 від 25 вересня 2006р.; арешт, накладений Другим Київським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса вих. № 05-42/2576 від 20 березня 2015р. ТСЦ № 5141 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області; арешт, накладений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса ВП 55978562 від 13 березня 2018р. ТСЦ № 5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області. Зазначені обтяження не дають їй змоги звернути стягнення на предмет застави, що слугувало підставою звернення до суду з відповідними позовними вимогами.

Позивач в призначене судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна його заява про визнання позовних вимог.

Треті особи в судове засідання не з`явилися.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно договору застави від 19.05.2006р., укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , предметом застави являється автомобіль марки MITSUBISHI L200, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 . (а.с. 7)

Зазначений договір укладався між сторонами, як гарантія виконання зобов`язань за кредитним договором № ОД14/05/2006/840-К/43 від 19.05.2006р.

25.06.2020р. за договором № 25/06-1 право вимоги за кредитним договором № ОД 14/05/2006/840-К/43 та договором застави автомобіля MITSUBISHI L 200 номер кузова /рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований в реєстрі за номером 816 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Надра», було передано від ТОВ «Консалт Солюшенс», яке на підставі договору №GL2N79746 від 26.02.2020р. про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло право вимоги до ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 . (а.с. 12,10-11)

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області територіального сервісного центру МВС № 5141 від 18.09.2020р. вбачається, що згідно облікових даних РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області та Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 18.09.2020р. належний ОСОБА_2 автомобіль MITSUBISHI L200, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , перебуває під наступними обмеженнями, а саме:

-Арешт, накладений Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області (вих. № В-10/714 від 04.12.2013р.), ухвала Київського районного суду м. Одеси по справі № 1512/6272/12, стягнення на користь Райффайзен банк Аваль суми у розмірі 3794145 грн., виконавче провадження 41046933;

-Арешт, накладений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ВП42604757 від 20.03.2014р.);

-Розшук, оголошений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вих.09.3-2643 від 23.04.2014р.), борг у розмірі 124310 грн. на користь Надра Банк, виконавчий лист 2-3956/08;

-Розшук, оголошений Відділом примусового виконання рішення ГТУЮ в Одеській області (вих. 09-3-4637 від 23.07.2014р.) борг у розмірі 3794145 грн. на користь Райффайзен Банк Аваль, виконавчий лист 014/002982/66264 від 25.03.2006р.;

-Арешт, накладений Другим Київським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вих. № 05-42/2576 від 20.03.2015р.), вимога про сплату боргу УПФУ у Приморському районі м. Одеси Ф-1289-У від 13.08.2013р., стягнення боргу у розмірі 169,94 грн., виконавче провадження 44945579;

-Арешт, накладений Першим Малиновським ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ВП55978562 від 13.03.2018р.).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Постанові N 5 від 3.06.2016 р. "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", і з системного аналізу норм закону, що регулюють захист права власності чи іншого речового права від порушень, зокрема питання щодо звільнення майна з-під арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права: 1) на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного судочинства); 2) особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна. Причому відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно; а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби; на позовні вимоги про зняття арешту з майна поширюється трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт майна.

Зважаючи на вищевикладене, позивач не дотрималася вимог процесуального закону, що регулює питання подання позову про виключення майна з-під арешту, оскільки даний позов про звільнення майна з-під арешту вона не пред`явила до всіх обов`язкових належних відповідачів, якими мають бути і боржник, і стягувач, в дану випадку їх декілька, в інтересах якого накладено арешт на спірне майно.

У разі звернення до суду з даним позовом про звільнення майна з-під арешту у якості захисту речового права від виниклого порушення (за статтями 387, 391, 396 ЦК України) позивач такий позов повинен пред`явити до особи (осіб), від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення його прав, тобто - для даного випадку - відповідачами мають бути боржника та має бути стягувач, в інтересах якого накладено арешт і який у зв`язку з накладенням арешту набув певні права щодо арештованого майна (право задоволення вимоги за рахунок такого майна в порядку і в черзі, встановленій законом).

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Жодних клопотань з цього приводу позивач не заявив, в тому числі і клопотань про витребування необхідних йому доказів, у разі якщо він був позбавлений можливості такі докази добути і подати суду сам. Позов, для того, щоби бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача (відповідачів).

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Ст. 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (касаційне провадження № 14-61цс18) зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Таким чином, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Відділ примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області, Перший Малиновський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції м. Одеса, Другий Київський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси про звернення стягнення на предмет застави, скасування арештів, визнання права власності без задоволення, оскільки позивачем не пред`явлено вимог до стягувачів у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 76-81, 89, 141, 211, 223, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Відділ примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області, Перший Малиновський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції м. Одеса, Другий Київський ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси про звернення стягнення на предмет застави, скасування арештів, визнання права власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН