Справа №751/178/22
Провадження №2/751/567/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2022 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого судді Карапути О. О.
при секретарі судового засідання Бобровник Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником вказаної кварти. 01 листопада 2020 року відповідач добровільно виїхала з її квартири та не мешкає у ній понад один рік без поважних причин. Факт реєстрації відповідача в квартирі порушує право власності позивача на вільне розпорядження і користування майном.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 20 січня 2022 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач у квартирі з кінця 2020 року не проживає.
Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши обставини справи, встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).
Відповідно до довідки про склад сім`ї в її квартирі зареєстровані : відповідач, колишня невістка - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , онука - ОСОБА_4 , онук - ОСОБА_3 (а.с.9).
Відповідно до заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2020 року шлюб поміж її сином ОСОБА_3 та відповідачем було розірвано (а.с.8).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 однозначно підтвердив, що відповідачка в квартирі за зареєстрованою адресою не мешкає з кінця 2020 року.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обставин, які б свідчили, що позивач або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні спірним житлом, та що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.
Отже, на підставі аналізу зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, беручи до уваги, що відповідач зареєстрована, але не проживає в спірній квартирі більше року, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, тому згідно ст.405 ЦК України, вона має бути визнана такою, що втратила право користування квартирою.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, однак за відсутності такої вимоги суд не стягує судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду складено 27.09.2022.
Суддя О.О. Карапута