Справа № 948/646/22
Номер провадження 2-н/948/116/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

у с т а н о в и л а :

у вересні 2022 року до суду надійшла вказана заява, у якій ТОВ «Полтаваенергозбут» просить видати судовий наказ та стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1947,60 грн та судовий збір в розмірі 248,10 грн.

Заява обґрунтована тим, що з 01.01.2019 ТОВ «Полтаваенергозбут» згідно виданої ліцензії на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018 здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам. ОСОБА_1 приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № на умовах чинного договору про користування електричною енергією № 444 від 13.10.2006 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість за період з 01.11.2021 по 01.09.2022 боржник споживав електричну енергію, але не здійснював оплат за неї в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1947,60 грн.

Суддя, вирішуючи питання про видачу судового наказу, встановила таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За приписами пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного у письмовій формі ( в тому числі електронній) формі, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На порушення цієї норми до заяви не додана копія договору, укладеного у письмовій формі (в тому числі електронній) з боржником ОСОБА_1 щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилання заявника у заяві про видачу судового наказу на те, що ОСОБА_1 приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № на умовах чинного договору про користування електричною енергією № 444 від 13.10.2006, не підтверджені відповідними доказами, зокрема, заява приєднання у матеріалах справи також відсутня.

Отже, суд уважає, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, у видачі судового наказу потрібно відмовити.

Керуючись ст. 165, 166, 258, 353 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з зазначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С. М. Косик