Справа № 755/5177/20
Провадження 2/758/471/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» (відповідач-1) та ПАТ «УкрСиббанк» (відповідач-2), в якому просить визнати недійсним договір факторингу № 140 від 24.06.2019 року, який укладено між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-капітал» в частині передачі права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.09.2017 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року вищевказаний позов переданий для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалою від 25.06.2020 р. вищевказаний позов був залишений без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір.

Ухвалою від 03.08.2020 р., після усунення позивачем недоліків, відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем-1 був поданий відзив, в якому ТОВ «ФК «Кредит-капітал» просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Відповідачем-2 також поданий відзив, в якому ПАТ «УкрСиббанк» просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

В судове засідання позивач та/або його представник повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за відсутності позивача не надано.

Представник відповідача-1 в судове засідання повторно не з`явився, електронною поштою подав заяву про розгляд справи без його участі.

До початку судового засідання представником відповідача-2 - адвокатом Доценко В.В. подана заява, в якій сторона відповідача просить залишити вищевказаний позов без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання та вирішити дане питання за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та/або його представник, будучи достеменно обізнаним про час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 16.02.2022 р., не з`явився, представником позивача - адвокатом Кеба О.В. через канцелярію суду 09.02.2022 р. подано клопотання про відкладення розгляду справи за станом здоров`я, пов`язаним із хірургічним втручанням, зв`язку з чим на підставі ст.223 ч.2 п.2 ЦПК України судовий розгляд був відкладений на 19.04.2022 р. При цьому в судове засідання з`явився представник відповідача-2.

В судове засідання, призначене на 19.04.2022 р., учасники справи, зокрема і сторона позивача, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка представника позивача, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. При цьому в квітні 2022 р. Подільський районний суд м.Києва здійснював розгляд вже всіх категорій справ.

Враховуючи нестабільну ситуацію в квітні 2022 р., пов`язану із воєнним станом, судовий розгляд справи був відкладений на 18.10.2022 р.

В судове засідання 18.10.2022 р. позивач та/або представник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи смс-повідомленнями за номерами телефонів, які зазначили для зв`язку, не з`явились в судове засідання, представником позивача знову подано клопотання (електронною поштою 17.10.2022 р.) про відкладення розгляду справи за станом здоров`я (стоматологічна операція). При цьому будь-яких підтверджуючих документів про поважність причини неявки, як і попередній раз, суду не надано.

Відповідно до ст.130 ч.5 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Отже, позивач, будучи у встановленому законом порядку належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання 18.10.2022 р. не з`явився, що є повторністю (тобто двічі поспіль), заяву про розгляд справи за відсутності позивача не подав.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Водночас положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статі 223 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявленнявідповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина 5 статті 223 ЦПК України).

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина 5 статті 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (частина 2 статті 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідно до ст.2 ч.1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №359/7882/19).

А відтак, суд не приймає до уваги клопотання представника позивача від 17.10.2022 р. про відкладення розгляду справи, оскільки має місце повторність неявки сторони позивача в судове засідання. При цьому представник позивача, як фахівець в галузі права, будучи обізнаним про вимоги ЦПК України, мала можливість подати заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів, справа вже тривалий час перебуває в провадженні суду, але сторона позивача, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, після 07.06.2021 р. (коли представник позивача єдиний раз з`явилась в судове засідання та заявила клопотання про відкладення розгляду для ознайомлення з відзивом), жодного разу не з`являлась в судові засідання, заяву про розгляд справи за своєї відсутності не подавали. При цьому в судові засідання постійно з`являвся представник відповідача-2 (крім судового засідання 19.04.2022 р.).

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності та його нез`явлення перешкоджає подальшому розгляду справи, суд дійшов висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.257 ч.1 п.3, 258-260, 261, 279, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова