Справа № 466/8645/21 Головуючий у 1 інстанції: Едер П. Т.
Провадження № 22-ц/811/1374/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Панчука Ю.Г. - представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про стягнення з відповідача судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 23.09.2016 року між вищезгаданими сторонами даного спору було укладено шлюб, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2884, однак заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 12.11.2018 року цей шлюб між сторонами розірвано.

У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька сторін ОСОБА_4 .

03.09.2020 року Чугуївським міським судом Харківської області видано виконавчий лист № 636/3435/19 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з 19.08.2019 року, однак відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо утримання дитини, матеріальної та іншої допомоги не надає, участі у житті дитини не приймає, своїх обов`язків щодо виховання дитини не виконує, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям і дитина з моменту народження проживає разом лише з матір`ю та перебуває на повному її утриманні.

В свою чергу, станом на дату подання позовної заяви відповідач внесений в Єдиний державний реєстр боржників України у зв`язку з наявністю боргу зі сплати аліментів.

За наведених обставин вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його доньки (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 146-149).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом не було дано оцінки доказам позивачки, які свідчать про неотримання позивачем аліментів, зокрема - постанові Харківського апеляційного суду від 29.04.2020 року у справі № 636/3435/19, однак «взяті до уваги квитанції, які не знайшли своє відображення у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів».

Диск СD з записами розмов нібито між позивачкою та відповідачем вважає недопустимим та незаконним доказом, оскільки «відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 306 Цивільного кодексу України збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускається, крім випадків, визначених законом…».

Вважає, що судом не було враховано заперечень, поданих позивачкою на рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 23.12.2021 року №361 про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а.с. 152-156).

Апелянт (позивачка), будучи своєчасно (22.07.2022 року) належним чином повідомленою про апеляційний розгляд справи 03.10.2022 року (а.с. 165, 173), в судове засідання не з`явилася і про причини такої неявки суд не повідомила, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьків (одного з батьків) батьківських прав, а у роз`ясненнях, які містяться у п.п. 15 і 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» (з наступними змінами і доповненнями), звернуто увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було дано належну та вичерпну оцінку доводам позовної заяви щодо того, що відповідач не виконує без поважних причин своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки та навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не було дано належної оцінки цим доводам, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не можуть прийматися до уваги.

Зокрема, стверджуючи у апеляційній скарзі про те, що судом неправомірно «взяті до уваги квитанції, які не знайшли своє відображення у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів», апелянт (позивачка) не наводить своїх доводів про правову природу коштів, які були перерахованими їй відповідачем у відповідності до цих квитанцій (а.с. 47-56).

В той же час, як стверджується матеріалами справи, позивачкою на виконання заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2019 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки сторін отримано виконавчий лист лише 03 вересня 2020 року, а 09 вересня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання згаданого виконавчого листа (а.с. 10), в результаті чого державним виконавцем в цей же день (09.09.2020 року) і було складено Розрахунок заборгованості по аліментах за період з серпня 2019 року по серпень 2020 року на суму 24 838 грн. 76 коп., який і було позивачкою долучено до позовної заяви в обґрунтування її позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав.

Як стверджується матеріалами справи, позивачка (апелянт) визнає той факт, що орган опіки та піклування за місцем проживання малолітньої доньки сторін, виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області, не знайшов правових підстав для подання суду письмового висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки і 23.12.2021 року своїм рішенням № 361 визнав недоцільним позбавлення відповідача батьківський прав (а.с. 140).

Оспорюючи в доводах апеляційної скарги правомірність вищезгаданого рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 23.12.2021 року №361 про недоцільність позбавлення відповідача батьківський прав, позивачка не долучила копії цього рішення, ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не було враховано заперечень, поданих позивачкою на рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 23.12.2021 року №361 про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, до уваги прийматися не можуть.

Інших підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, які передбачені частиною 1 ст. 164 СК України, позивачкою в обґрунтування заявлених нею позовних вимог не наведено та належними і допустимими доказами не обґрунтовано.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скарг ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 11 жовтня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.