Провадження № 2-др/127/91/22
07.11.2022 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В.В.,
за участі: секретаря Жмудь Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, заяву представника відповідача ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, -
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2022 року позовні вимоги залишено без задоволення. Судові витрати залишено за позивачем.

12.10.2022 року представник відповідача - адвокат Захарчук М.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі. Заява мотивована тим, що відповідач, скористався правовою допомогою адвоката Захарчука М.В., про що було укладено договір про надання правової допомоги №26/08-21П від 26.08.2021 року. Пунктом 1.1. Договору про надання правової допомоги визначено, що Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту шляхом представництва його інтересів у Вінницькому міському суді Вінницької області у справі 127/16685/21, за позовом ОСОБА_1 , про стягнення майнової шкоди завданої ДТП учасником якої є Клієнт. Згідно п. 3.1. Договору про надання правової допомоги за правову допомогу, передбачену в п. 1.1. Договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар у фіксованому розмірі 10 000 грн., шляхом сплати авансу в розмірі 50% від суми гонорару в день підписання договору. Решта гонорару сплачується Клієнтом протягом трьох днів з моменту прийняття рішення судом першої інстанції. Рішенням суду від 07.10.2022 року позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 залишено без задоволення. Представник відповідача до закінчення судових дебатів, скориставшись правом передбаченим абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України подав усну заяву, що докази понесених судових витрат будуть подані на протязі п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, оплата витрат на правову допомогу відповідно до п. 3.1. Договору визначена у фіксованому розмірі 10 000,00 гривень. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №26/08-21Н від 26.08.2021 року. ОСОБА_3 здійснив авансування в розмірі 5 000,00 грн. за надану правову допомогу, на виконання п. 3.1. Договору про надання правової допомоги. 12.10.2022 року між сторонами підписано акт виконаних робіт з надання правової допомоги до Договору про надання правової допомоги №26/08-21Н від 26.08.2021 року, де ОСОБА_3 прийняв надані Адвокатом роботи з надання правової допомоги на суму 15 000 гривень. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №12/10-22Н від 12.10.2022 року ОСОБА_3 здійснив оплату в розмірі 10 000,00 грн., за підсумками наданої правової допомоги згідно акту виконаних робіт з надання правової допомоги від 12.10.2022 року.

Заявник зазначає, що сума 15000,00 гривень також включає «Гонорар успіху», який сторонами був передбачений п. 3.3 Договору про надання правової допомоги №26/08-21Н від 26.08.2021 року. У зв`язку із відмовою позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, представник відповідача - адвокат Захарчук М.В. вважає, що з позивача підлягає до стягнення на користь відповідача, сума понесених витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог або тих вимог, в яких суд відмовив, тобто 15 000,00 грн. Крім того заявник зазначає, що за його та його представника клопотанням у справі було призначено судову експертизу у Вінницькому відділенні Київського науководослідного інституту судових експертиз. Нестеруком С.М. 03.12.2021 року проведено оплату вартості експертизи згідно квитанції №0.0..1 від 03.12.2021 року на суму 3 432,00 гривень, у зв`язку з чим він просить винести додаткове рішення суду, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 18 432,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні частково визнав заявлені вимоги, а саме стягнення правничої допомоги в розмірі 10 000 грн. та витрат на проведення експертизи в розмірі 3 432,00 грн. Щодо стягнення решти суми - заперечив.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Захарчук М.В. в судове засідання не з`явились, надали до суду клопотання про розгляд заяви у їх відсутність, просили задовольнити заяву у повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Представник відповідача до закінчення судових дебатів, скористався правом передбаченим абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України та подав усну заяву, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Позивач ОСОБА_1 , в ході розгляду заяви про стягнення судових витрат заперечив вимоги сторони відповідача на стянення з нього 5 000 грн., як «Гонорар успіху», посилаючись на їх необгрунтованість та просив зменьшити розмір витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 гривень є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на те, що справа є незначної складності.

Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги те, що стягнення з позивача витрат у заявленій сумі 118 432,00 грн., буде суперечити принципу розподілу таких витрат, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 10 000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Решту витрат на правничу допомогу, слід залишити за відповідачем. Також суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3432, 00 грн., що підтверджуються квитанцією №0.0..1 від 03.12.2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 263-265, 270, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок.

Решту витрат на професійну правничу допомогу залишити за ОСОБА_3

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 08.11.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , дреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: