Справа № 357/5803/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Вангородській О.С, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів та коштів на особисте утримання -

В С Т А Н О В И В :

14.07.2022 позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 03 серпня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання вони мають дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повністю перебуває у неї на утриманні, а відповідач добровільно аліменти на дочку не сплачує та в досудовому порядку вони не досягли згоди щодо розміру аліментів. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину, адже працездатний та матеріально забезпечений, працює та має дохід, а вона не має можливості у повній мірі забезпечити дочку усім необхідним. В зв`язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Також, зазначила, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну допомогу при народженні дитини, однак цих коштів недостатньо для повноцінного життя, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає, тому просила стягнути з відповідача на її особисте утримання кошти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою 3-х річного віку.

05.08.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення у справі, в яких зазначила, що 03 квітня 2018 року Богуславським районним судом Київської області було видано судовий наказ № 358/301/18, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей. Таким чином, вона отримує аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку платника, що становить 1/6 частину на одну дитину. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на одну дитину, що на її думку порушує принцип рівності прав дітей. Тому, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини у розмірі 1/8 частини від доходу щомісячно до досягнення дочкою 3-х річного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, в порядку ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 03 серпня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від спільного проживання вони мають дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), яка зареєстрована та проживає разом із матір`ю і перебуває у неї на утриманні ( а.с.9).

Позивач - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та їй призначена державна допомога при народженні дитини на період з 01.05.2022 по 01.05.2025 у розмірі 860,00 грн., щомісячно ( а.с.8,9).

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.18), за віком здорова та працездатна особа, відзив на позов з відповідними доказами в спростування доводів позивача до суду не подав, отже, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та кошів на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою 3-х річного віку.

Також, встановлено, що 03 квітня 2018 року Богуславським районним судом Київської області було видано судовий наказ № 358/301/18, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.28).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлений для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Третя особа заперечуючи позов в даній частині вказує на те, що вона отримує аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку платника, що становить 1/6 частину на одну дитину, а позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на одну дитину, що на її думку порушує принцип рівності прав дітей.

Так, суд, при визначенні розміру аліментів враховує наявність у відповідача ще двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання яких він зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на підставі судового наказу, однак, відповідач жодних доказів свого матеріального становища та не достатності заробітку (доходу) для сплати аліментів до суду не подав, а третя особа не надала до суду відомостей щодо виконання судового наказу у справі № 358/301/18 та порушення прав дітей, на утримання яких стягнуто аліменти.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, вказана норма передбачає стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів за умови їх стягнення на користь одного стягувача, на утриманні якого перебувають двоє дітей, та на одну дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, що узгоджується з обставинами справи.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що відповідач здорова та працездатна особа, у добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає, а позивач не має можливості у повній мірі забезпечити дочку усім необхідним, суд, максимально враховуючи інтереси дитини, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2022 і до повноліття дитини, оскільки визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, її рівню життя, фізичному, моральному, культурному, духовному і соціальному розвитку.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача кошів на особисте утримання суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги зі сторони батька дитини, оскільки єдиний її дохід це допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, яка виплачується управлінням соціального захисту населення, а відповідач в добровільному порядку її не утримує та відзив із запереченнями проти вимог позивача до суду не подав.

Відповідно до ст. 128 КЗпПУ, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Вказана норма кореспондується зі ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 7, 84, 182-183 СК України, ст. 12, 76 - 81, 141, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), про стягнення аліментів та коштів на особисте утримання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2022 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на особисте утримання у розмірі 1/8 частини із всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.07.2022 по 11.04.2025.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 31.10.2022.

СуддяО. В. Бондаренко