УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

17.10.2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеса Шестакова Я.В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Кавацюк О.В. про забезпечення позову у справі за позовом Двір Далі до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 року представник позивача адвокат Кавацюк О.В. звернулася до суду із позовною заявою Двір Далі до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в якій просить:

- визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 далі на квартиру загальною площею 170,9 кв.м., підсобних приміщень, загальною площею 271,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та машиномісце № НОМЕР_1 загальною площею 16,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

- поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином:

- визнати за Двір Далі право власності на Ѕ частини вищезазначеної квартири та підсобних приміщень, та Ѕ частини вищезазначеного машиномісця;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини вищезазначеної квартири та підсобних приміщень, та Ѕ частини вищезазначеного машиномісця.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року по справ відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

14.10.2022 року від представника позивача, надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру із забороною відчуження за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Головуючому судді 17.10.2022 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначила, що предметом позову є поділ майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_3 . Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_4 на сайті оголошень розмістив оголошення щодо продажу квартири, що є спільною власністю подружжя.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, виходячи з того, що між сторонами дійсно виник спір, що підтверджено долученими до позову документами, з урахуванням змісту та обсягу пред`явлених позовних вимог існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заявлений вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, тому накладення арешту на спірне нерухоме майно може сприяти запобіганню подальшого утруднення чи неможливості виконання рішення суду та захисту прав позивача.

Застосування заходів забезпечення позову у визначений спосіб не призведе до обмеження права володіння та користування зазначеним майном ОСОБА_5 , а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним до вирішення спору в суді.

При цьому, одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ст.2 ЦПК України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Заява відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Станом на час розгляду судом клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 151-154, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_3 .

Зборонити ОСОБА_6 особисто або в особі представника, та будь-якій іншій особі вчинення дій щодо відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення для виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до положень ч.10 ст.153ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Я.В. Шестакова