Справа № 367/5423/19
Провадження №2/367/714/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Зінюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням зазначивши, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 31.05.01 року Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради було ухвалено рішення про створення дитячого будинку сімейного типу його та його дружину ОСОБА_4 , призначено на посаду вихователів ДБСТ. Відповідачі по справі були одними з багатьох вихованців дитячого будинку сімейного типу, проживали та були зареєстровані в будинку з 06.07.2004 року, про що свідчить відповідний запис в будинковій книзі. 08.10.2011 року Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради було ухвалено рішення №182/5 про виведення з числа вихованців дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_5 у зв`язку з досягненням повноліття та закінченням професійного училища. 08.10.2013 року Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради було ухвалено рішення №189/9 про виведення з числа вихованців дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_6 у зв`язку із досягненням повноліття та закінченням навчання в Міжрегіональному вищому професійному училищі зв`язку м. Києва. Фактично відповідачі не проживали у будинку за місцем реєстрації з часу виходу зазначених вище наказів, приїхавши на постійне місце проживання у місто Київ. Слід також зазначити, що жодних особистих речей відповідачів у будинку не має. 21.08.2013 році відповідачки написали нотаріально засвідчені заяви про відмову від приватизації. У 2017 році йому було відмовлено у наданні субсидії на житлово-комунальні послуги, оскільки зареєстровані, але проживаючі на протязі майже 7 та 8 років, відповідно відповідачі отримували офіційний дохід у місті Києві або мали у володінні майно, яке унеможливлювало надання відповідних пільг. Він звернувся до відповідачів з проханням про перереєстрацію їх за фактичним місце проживання, але йому спочатку було відмовлено, нібито через брак часу, а потім відповідачі взагалі перестали виходити на зв`язок. Не отримання субсидії, наклало тяжкий фінансовий та моральний тягар на нього, оскільки будинок обладнано опаленням на природному газі, ціна якого значно зросла, а неповнолітні вихованці будинку мають утримуватися у відповідних санітарних умовах, що включає в себе достатній для комфортного проживання температурний режим. Міською радою міста Ірпінь була надана матеріальна допомога на опалення через скасування субсидії, але він вважає, що через формальну причину відмови не раціонально покладати на міський бюджет зайві витрати, які слід скерувати на більш нагальні потреби. Поросить суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду пояснення на позовну заяву. В яких зазначає, що усі зазначені в позовній заяви факти, вона підтверджує, проживала в ДБСТ ( АДРЕСА_1 ) та була зареєстрована там з 06.07.2004 року, але з 2011 року вибула на навчання та подальше працевлаштування у місто Київ. Через зайнятість та відсутність іншого житла (проживає в орендованому житлі) не знімалась з реєстрації у ДБСТ. Позовній заяві вимоги визнає повністю. Розгляд справи просить провести у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду пояснення на позовну заяву. В яких зазначає, що усі зазначені в позовній заяви факти, вона підтверджує, проживала в ДБСТ ( АДРЕСА_1 ) та була зареєстрована там з 06.07.2004 року, але з 2011 року вибула на навчання та подальше працевлаштування у місто Київ. Через зайнятість та відсутність іншого житла (проживає в орендованому житлі) не знімалась з реєстрації у ДБСТ. Позовній заяві вимоги визнає повністю. Розгляд справи просить провести у її відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтва про право власності на житло від 21.05.2019 року № 79/3 ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності - приватна.

Крім того, встановлено, що відповідно до будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 , крім власників житла зареєстровані, але не проживають ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також встановлено, відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла від 26.06.2019 року в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано три особи ОСОБА_1 , 1960 року народження, ОСОБА_2 1992 року народження та ОСОБА_3 1994 року народження, а фактично проживає 10 осіб окрім ОСОБА_2 1992 року народження та ОСОБА_3 1994 року народження, які фактично не проживають за вказаною адресою з 2013 року.

Частинами 1 і 4 статті 41Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав, і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ст. 316, 319, 391,405 ЦК України, ст. 4, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза