РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/609/22

Провадження №2/568/271/22

04 жовтня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

головуючий суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника Відповідача 1 - Янголь О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національного банку України,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

приватного нотаріуса Гордійчука Вадима Івановича,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвестхіллс Веста", ОСОБА_2 ; ОСОБА_3

про припинення договору іпотеки, вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та вилучення запису про заборону на відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та приватного нотаріуса Гордійчук В.М. про визнання припиненим договору іпотеки № 4897 від 20.11.2007 р.; вилучення запису про іпотеку та вилучення запису про обтяження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.11.2007 р. між ним та АКБ «Форум» (правонаступник ПАТ «Банк Форум») укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позивачем та ПАТ «Банк Форум» укладено договір іпотеки № 4897 та передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру по АДРЕСА_1 .

26.06.13 р. між ним та ПАТ «Банк Форум» укладено договір про розірвання вказаного кредитного договору, оскільки кредитні зобов`язння ним виконані повністю. Однак, заборона на іпотечне майно не була знята.

У відзиві на позовну заяву Національний банк України заперечив позовні вимоги. Зокрема, зазначив, що він не є стороною кредитного договору та договору іпотеки, не має повноважень щодо подання заяви нотаріусу та підтверджуючих документів для знаття обтяження та запису про іпотеку, а тому звернення до НБУ з цим позовом не призведе до належного та ефективного способу захисту прав позивача.

Відповідач зазначає, що він не є належним відповідачем у даній справі, оскільки за ним не зареєстроване речове право на нерухоме майно.

У відзиві на позовну заяву Фонд гарантування вкладів заперечив позовні вимога. Наголосив, що 04.07.2019 р. до ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум» як юридичної особи, а отже ліквідація банку вважається завершеною, банк ліквідовано. Повноваження Фонду, як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» припинено.

Звертає увагу суду, що Фонд не є правонаступником ПАТ «Банк Форум».

Ухвалою від 20.06.22 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 05.07.22 р. підготовче засідання відкладено на 19.07.22 р.

В судовому засіданні від 19.07.22 р. відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 12, ст. 51 ЦПК України суд роз`яснив позивачу наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема, його право на заміну неналежного відповідача належним чи залучення співвідповідача до участі у справі. Однак, позивачач не скористався наданим йому правом.

Ухвалою від 19.07.22 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою від 30.08.22 р. судом на підставі ст.53 ЦПК України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Ухвалою від 20.09.22 р. в судовому засіданні оголошено перерву.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Наголосив, що зобов`язання по кредитному договору ним виконані, заборгованість по кредиту погашена у повному обсязі, однак обтяження у вигляді заборони відчуження та іпотеки з нерухомого майна не зняті, що створює перешкоду розпорядженням вказаним майном. Вважає, що оскільки ПАТ "Банк Форум" ліквідовано без правонаступників, належними відповідачами у даній справі є Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та приватний нотаріус Гордійчук В.І.

В судовому засіданні представник Національного банку України заперечив позовні вимоги, просив в позові відмовити. Зазначив, що НБУ не є правонаступником ПАТ «Банк Форум», речове право на нерухоме майно за НБУ не зареєстроване, позов пред`явлений до неналежних відповідачів.

В судове засідання відповідач Фонду гарантування вкладів не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Приватний нотаріус Гордійчук В.І. в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Треті особи в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, правом на подання письмових поясненнь по суті справи не скористались. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою про виклик в суд та оголошенням на офіційному сайті Судова влада.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження суд враховує наступне.

20.11.2007 р. між АКБ «Форум» (правонаступник ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0026/07/16-CL.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що банк відкриває позичальнику відновлювальну лінію на споживчі цілі з лімітом 8000 доларів США строком по 20.11.2017 р.

В забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору № 0026/07/16-CL, 20.11.2007 р. між АКБ «Форум» (правонаступник ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 укладено іпотечний договір № 0026/07/16-CL/S-1 предметом якого є належне на праві приватної спільної часткової власності іпотекодавцям нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного Реєструру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстратором за договором іпотеки від 20.11.2007р. накладена заборона на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

26.06.2013 р. між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладено договір про розірвання кредитного договору № 0026/07/16-CL.

Відповідно до умов договору, сторони дійшли згоди і домовились розірвати кредитний договір, зобов`язання за кредитним договором № 0026/07/16-CL сторони виконали в повному обсязі.

Однак, до теперішнього часу заборона по договору іпотеки не знята.

Про даний факт позивач дізнався, коли намагався здійснити продаж квартири. Звернувшись до нотаріуса з питанням зняття заборони із квартири, йому було роз`яснено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна отримавши повідомлення банку про погашення позики, про припинення договору іпотеки (лист № 61-01/16 від 15.07.22 р.).

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Правління Національного банку України № 135 від 13 березня 2014 року ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних і виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про введення з 14 березня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Форум».

На підставі постанови Правління Національного банку України № 355 від 13 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 16 червня 2014 року № 49 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку».

04.07.2019 р. до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ПАТ «Банк Форум».

Станом на день звернення до суду з позовом у відповідному державному реєстрі міститься запис про обтяження на підставі вищевказаного Іпотечного договору, а саме: запис №2166250 від 20.11.2007 р. та № 2166127 від 20.11.2007р.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч.1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону.

Згідно із вказаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України).

Слід зазначити, що законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

В свою чергу, відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

З договору розірвання кредитного договору №0026/07/16-CL від 26.06.2013 р. вбачається, що сторони дійшли згоди і домовились розірвати кредитний договір №0026/07/16-C з 26.06.13 р., сторони підтверджують відсутність претензій одна до одної щодо виконання умов кредитного договору. Зобов`язання за кредитним договором №0026/07/16-CL сторонами виконані в повному обсязі.

З листа Фонду гарантування вкладів №35-036-15264/19 від 03.09.2019 р. вбачається, що відповідно до інформації, що знаходиться в розпорядженні Фонду протягом ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Форум", зобов`язання за кредитним договором №0026/07/16-CL, в забезпеченні якого виступала квартира АДРЕСА_2 , були виконані у повному обсязі.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) дійшла висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України.

Тобто, за відсутності заборгованості за кредитним договором, боржник має право вимагати припинення правовідносин за основним договором та договорами, які його забезпечують.

Заявлені вимоги про визнання іпотечного договору припиненим, є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту є неналежним. Порушене право іпотекодавця на предмет іпотеки може бути захищене шляхом визнання іпотеки припиненою (не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором), проте і цей спосіб захисту доцільний лише у тому випадку, коли кредитор не визнає факт припинення зобов`язання за іпотечним договором.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з положеннями ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 752/3612/19 (провадження № 61-1129св20) зроблено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що після виконання кредитного зобов`язання в повному обсязі ПАТ «Банк Форум» як іпотекодержатель не надіслав повідомлення державному реєстратору про виконання основного зобов`язання для зняття обтяження на його нерухоме майно, а звертаючись до суду з вимогами до Національного Банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та приватного нотаріуса Гордійчук В.І. зазначав, що ПАТ «Банк Форум» ліквідовано.

Суд відповідно до п.1 ч 1 ст. 189 ЦПК України, з урахуванням вимог ч.5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснив позивачу його права та обов`язки, щодо визначення належного відповідача у цій справі, але позивач відмовився від вчинення таких дій.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У ч.4 ст.4 Закону України «Про Національний банк України» встановлено, що Національний банк не відповідає за зобов`язаннями інших банків, а інші банки не відповідають за зобов`язаннями Національного банку, крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобов`язання.

Віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а також відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку є заходами впливу в розумінні ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з ч.7 ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що Національний банк України не є належним відповідачем у даній справі, оскільки він не наділений функціями офіційного визнання і підтвердження фактів набуття, зміни або припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. Національний банк України не відповідає за зобов`язаннями інших банків, а інші банки не відповідають за зобов`язаннями Національного банку, крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобов`язань.

Та обставина, що ПАТ «Банк Форум» ліквідовано Національним банком України, а правонаступника ліквідованого банку не визначено, не спростовує висновків суду про те, що Національний банк України не є належним відповідачем у даній справі, оскільки відповідно до наведених вище вимог закону Національний банк України не наділений функціями офіційного визнання і підтвердження фактів набуття, зміни або припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно та не відповідає за зобов`язаннями інших банків, в тому числі, ліквідованих.

Аналогічного висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах №369/11388/20 від 11.11.2021 р., № № 477/1140/19 від 20.10.21 р.

Разом з тим, суд враховує, що процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частинами третьої, четвертою статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.

Установлено, що 04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» також є припиненими з 04 липня 2019 року.

Враховуючи наведене, оскільки юридичну особу ПАТ «Банк Форум» припинено, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є його правонаступником, а лише здійснював владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку та виплати відшкодування за вкладами в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд дійшов висновку, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є належним відповідачем у даній справі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду №335/1896/15-ц від 04.11.20 р., № 761/44365/16-ц від 28.12.20 р.)

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат".

Так, статтею 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

На нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 зробила висновок, що «державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому, вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 753/905/18 (провадження № 61-12528св19).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з статтею 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (частина перша статті 1 Закону).

Тобто, державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою; спір має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване відповідне право щодо того ж нерухомого майна, належним відповідачем у даному спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється, та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, участь у такому спорі нотаріуса, як відповідача, не змінює приватноправового характеру спору.

А відтак, позовні вимоги не можуть бути пред`явлені до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем.

Доводи позивача про те, що скасування заборони відчуження належного позивачу нерухомого майна призведе до ефективного захисту його порушеного права, суд оцінює критично, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Такого ж правового висновку щодо можливості вирішення справи по суті позовних вимог лише за наявності належного складу відповідачів дійшов Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20).

При цьому, суд позбавлений можливості вирішувати питання про залучення до участі у справі належного відповідача, оскільки відповідно до вимог ЦПК України - це виключне право позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено до неналежних відповідачів.

На підставі ст.. 141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 263-265 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Гордійчука Вадима Івановича про припинення договору іпотеки, вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та вилучення запису про заборону на відчуження нерухомого майна - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідачі: Національний банк України (01601, м.Київ, вул.Інститутська, 9, );

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд 17);

Приватний нотаріус Гордійчук Вадим Іванович (35500 Рівненська області Дубенський район, м.Радивилів, вул.О.Невського, 19/3)

Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю ""Фінансова компанія "Інвестхіллс Веста" (03035, м.Київ, вул.Сурикова, №3, корпус 8Б, офіс 103, )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 )

Повний текст рішення виготовлений 04.10.22 р.

Суддя А.О. Сільман