У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2022 Справа №607/4707/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

з участю секретаря Мокрій М.О.

стягувача ОСОБА_1

представників ДВС Крушанської О.Р., Тесля Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що накладено у рамках зведеного виконавчого провадження ВП №54287796 за поданням державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Миронюк Д.Д., звернулася в суд із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що накладено у рамках зведеного виконавчого провадження ВП №54287796 з примусового виконання виконавчих документів: наказу № 5/98-1646 від 03.07.2007р., № 18/30-530 від 22.06.2010 р., № 4 4/149-1746(3/264-2542) від 16.02.2005 року, наказу № 6/171-1849 від 11.05.2017 року, наказу № 4/149-1746(3/264-2542) від 01.08.2006 року, виданих Господарським судом Тернопільської області про стягнення ОСОБА_3 боргу на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 , за поданням головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. Посилається на те, що на даний час існує заборгованість, проте щомісяця з її пенсії здійснюється стягнення, що свідчить про те, що вона не ухиляється від виконання рішення суду. Окрім того у неї є можливість працевлаштуватися на роботу за кордоном, та здійснювати погашення заборгованості у більшому розмірі, що підтверджується запрошенням на роботу від 19.06.2020року. Тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа, застосоване до неї, порушує її право на свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України, а скасування такого обмеження дозволить погасити наявну заборгованість тому просить суд скасувати тимчасове обмеження відносно неї у праві виїзду за кордон.

У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Судом, за клопотанням представника заявниці, постановлювалися ухвали про участь в судових засіданнях 13.12.2021 року та 04.01.2022 року в режимі відеоконференції, однак встановити зв`язок з визначеним судом Святошинським районним судом м. Києва не вдалося. Разом з тим ризики неможливості участі в судовому засіданні в режимі відео конференції несе заявник, котра будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду, не з`явилася і не повідомила про причини неявки.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви з підстав зазначених у відзиві.

Перевіривши, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться зведене виконавче провадження 54287796, яке складається з п`яти виконавчих проваджень, саме: ВП 54235887 згідно наказу № 5/98-1646 від 03.07.2007 виданого Господарським судом Тернопільської області про стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 77837,30 грн., 778,37 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118 витрат на ІТЗ судового процесу; ВП 54235285 згідно наказу № 18/30-530 від 22.06.2010 виданого Господарським судом Тернопільської області про стягнення з фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 105534,82 грн. суми індексації 15925,90 грн. 3 % річних у зв`язку з невиконанням рішень судів. Стягнути в користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 пропорційно задоволеним позовним вимогам 1975,95 грн. в повернення судових витрат за розгляд спору в суді першої інстанції та розгляд апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом; ВП 54235657 згідно наказу № 4/149-1746(3/264-2542) від 16.02.2005 року виданого Господарським судом Тернопільської області про стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 54213 грн. боргу, 6307 грн. упущеної вигоди, 605,20 грн. в повернення сплаченого державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу; ВП 54235492 згідно наказу № 6/171-1849 від 11.05.2017 року виданого Господарським судом Тернопільської області про стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 85 грн. державного мита, 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу, 1000 грн. витрат на послуги адвоката; ВП 54235781 згідно наказу № 4/149-1746(3/264-2542) від 01.08.2006 року виданого Господарським судом Тернопільської області про стягнення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 385,60 грн. в повернення сплаченого державного мита за подання апеляційної скарги.

За вказаними виконавчими документом боржником є - ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.03.2020 тимчасово обмежено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язання згідно зведеного виконавчого провадження ВП №54287796 з примусового виконання виконавчих документів: наказу № 5/98-1646 від 03.07.2007р., № 18/30-530 від 22.06.2010 р., № 4 4/149-1746(3/264-2542) від 16.02.2005 року, наказу № 6/171-1849 від 11.05.2017 року, наказу № 4/149-1746(3/264-2542) від 01.08.2006 року, виданих Господарським судом Тернопільської області про стягнення ОСОБА_3 борг на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 .

Судом з`ясовано, що до моменту направлення до суду подання про тимчасове обмеження у виїзді за кордон, боржником за весь період виконавчого провадження в добровільному порядку не сплачено жодної суми заборгованості, як і не здійснено будь-яких дій спрямованих на самостійне виконання, усі виплати з її пенсії були здійсненні в результаті заходів примусового характеру, що вчинялися виконавцем.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_2 змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 не повідомивши про це ДВС, неодноразово змінювала місце проживання, все своє рухоме та нерухоме майно перереєструвала на родичів, чим свідомо ускладнювала роботу державного виконавця направлену на виконання рішення суду.

Із 1998 року по 2014 рік, а фактично по сьогоднішній день займається підприємницькою діяльністю, а саме торгівлею. З метою одержання прибутку, неодноразово перетинала кордон України автомобільним транспортом та авіасполученням, що підтверджує наявність коштів у боржника.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України встановленого ОСОБА_2 постійно перетинала кордон України, зокрема: в 2014 р.- 6 разів, в 2015 р.-7 разів, в 2016 р.- 4 рази, в 2018р.- 4 рази, в 2019 р.-2 рази.

Тому звернення державним виконавцем до суду із поданням про тимчасове обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_2 є єдиною дієвою дією та заходом впливу, якого боржник намагається уникнути. Як вбачається із ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 17.09.2020року, боржник скористалася правом на оскарження ухвали суду, якою її обмежено у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язання згідно зведеного виконавчого провадження ВП №54287796, проте ухвала залишена без змін.

Відповідальність у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон законом передбачені не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тобто особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Щодо посилання ОСОБА_2 , що з її пенсії щомісячно здійснюється відрахування, судом встановлено наступне: стягнення відбувається з 2017 р. на підставі заяви стягувача та постанови державного виконавця про звернення стягнення на пенсію боржника, яка була направлена для виконання в УПФУ у Тернопільському районі. Боржник з власної волі не повідомила ДВС про одержання пенсії, з метою ухилення від сплати боргу.

Згідно довідки УПФ з жовтня 2017 р. по вересень 2021 р. утримано 15133,61 тис. гривень, в цю суму входить виконавчий збір. Стягувачу перераховано 7543 грн., що становить 2,8 % від загальної суми боргу. За 2021 рік сума погашеного боргу становить 49,41 коп.

У постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року по справі № 760/1293/17 викладена правова позиція щодо того, що державні (приватні) виконавці, мають право у передбачених законом випадках звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Підстави для припинення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника відсутні до моменту погашення ним зобов`язань за рішенням, яке перебуває на виконанні в органах ДВС.

Частинами 5-7 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно приписів ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Щодо тверджень заявниці, що їй відкрито візу та її працевлаштування у Польщі допоможе їй в більшому розмірі погашати борг, суд звертає увагу на те, що віза відкрита терміном на 3 місяці, а не на 3 роки, нею регулярно здійснюється перетин кордону, однак це аж ніяк не сприяє погашенню боргу, жодних реальних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не вчинено.

З огляду на викладене, суд вважає, що обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон є дієвим заходом, який сприятиме виконанню судових рішень по стягненню заборгованості, а тому заява не підлягає задоволенню.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч.8 ст.441 ЦПК України, відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України»,ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що накладено у рамках зведеного виконавчого провадження ВП №54287796 за поданням головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк