ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-з/818/44/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про захист прав споживача
10 січня 2022 року м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.,
суддів колегії Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря судового засідання Волошиної А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» та ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року, ухвалене у складі головуючого судді Латки І.П., та скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн», третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про захист прав споживача,
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неустойку за час затримки виконання вимоги щодо повернення сплаченої суми коштів за товар за період з 16 жовтня 2017 року по 02 листопада 2017 року в сумі 414 (чотириста чотирнадцять) грн 72 коп.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 500 (п`ятсот) грн.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» на користь держави судовий збір в сумі 109 грн (сто дев`ять) грн 32 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» -задоволено.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року -скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року, на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року - залишено без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року- залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» 28 грудня 2021 року звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про відшкодування фактично понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в апеляційній інстанції.

Заява обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 та ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» перевіривши матеріали справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлялись судом апеляційної інстанції та не з`явились до суду без зазначення причин, що не перешкоджає її розгляду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що при прийнятті постанови апеляційним судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Так, при поданні апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» було сплачено судовий збір у сумі 960 грн, згідно з платіжним дорученням №105442 від 08 червня 2021 (а. с.88 т.2).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у позовній заяві та у апеляційній скарзі посилається на ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно до правової позиції, яка викладена у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2015 року (зі змінами і доповненнями від 25 вересня 2015 року), оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Зі змісту постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року № 14-57цс18 вбачається, що у статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 року, N 7, ст.84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 висловлена правова позиція про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема апеляційної скарги.

Відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Оскільки ОСОБА_1 дійсно позивачем у цій справі, а предметом спору було захист прав споживача, то він звільняється від сплати судового збору і тому на нього не покладаються понесені відповідачем судові витрати.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті).

Отже, оскільки апеляційну скаргу задоволено, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а позивач внаслідок Закону України «Про захист прав споживачів» він від сплати судового збору звільнений, а отже судовий збір компенсувався за рахунок держави, то відповідачу слід компенсувати за рахунок держави судовий збір за звернення до суду за подання апеляційної скарги у розмірі 960 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Судовий збір, понесений Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 1) за подачу апеляційної скарги в розмірі 960,00 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 січня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В.Котелевець.

О.М. Хорошевський.