КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року

м. Київ

справа №753/16276/21

провадження №22-ц/824/8435/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

заінтересовані особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року у складі судді Котвіцького В.Л.

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, заінтересована особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, в якій просила:

1) визнати протиправними дії приватного виконавця Кошарського О.В. щодо:

- прийняття постанови від 03.04.2020 про відкриття виконавчого провадження №61725263;

- прийняття постанови від 03.04.2020 про арешт майна боржника за виконавчим провадженням №61725263;

2) визнати протиправними дії приватного виконавця Кошарського О.В. щодо:

- прийняття постанови від 03.04.2020 про розшук майна боржника за виконавчим провадженням №61725263;

- внесення до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна обтяження №61725263 від 03.04.2020;

- внесення до Єдиного Державного реєстру Боржників запису відносно боржника за виконавчим провадженням №61725263;

- внесення інших обтяжень (арештів), записів, заборон та інше, які накладені відносно боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №61725263;

3) визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В. щодо не скасування постанови від 03.04.2020 про відкриття виконавчого провадження №61725263;

4) визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В. щодо не скасування постанови про арешт майна боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №61725263;

5) визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В. щодо не скасування постанови від 03.04.2020 про розшук майна боржника за виконавчим провадженням №61725263;

6) визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В. щодо не скасування у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна обтяження №61725263 від 03.04.2020;

7) визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В. щодо нескасування в Єдиному Державному реєстрі боржників запису відносно боржника ОСОБА_1 внесеного згідно за виконавчим провадженням №61725263;

8) визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В. щодо не скасування інших обтяжень (арештів), записів, заборон та інше, які накладені відносно боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №61725263;

- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В. щодо незакінчення виконавчого провадження №61725263;

9) зобов`язати приватного виконавця Кошарського О.В.:

- скасувати постанову від 03.04.2020 про арешт майна боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №61725263;

- скасувати постанову від 03.04.2020 про розшук майна боржника за виконавчим провадженням №61725263;

- скасувати у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна обтяження №61725263 від 03.04.2020;

- скасувати в Єдиному Державному реєстрі боржників запис відносно боржника ОСОБА_1 , внесеного за виконавчим провадженням №61725263;

- скасувати всі інші обтяження (арешти), записи, заборони та інше які накладені в межах виконавчого провадження №61725263;

- закінчити виконавче провадження №61725263.

Вимоги скарги обґрунтовувались тим, що ОСОБА_1 дізналась з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна про наявність відносно себе обтяження всього нерухомого майна, зареєстрованого 03 квітня 2020 року приватним виконавцем Кошарським О.В. на підставі постанови про арешт майна боржника.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 27 червня 2022 року представник ОСОБА_3 - адвокат Васильєв П.С. звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити у повному обсязі скаргу ОСОБА_1 , оскільки вважає, що ухвала суду постановлена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування вимог зазначає, що до скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця у рамках виконавчого провадження №61725263 ним був доданий скріншот з Інтернет сайту https://mail.qooale.com. як доказ того, що заяву про скасування постанов та обтяжень за виконавчим провадженням № липня 2021 року, підписану з допомогою електронного цифрового підпису, було надіслано приватному виконавцю Кошарському О.В. на його електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказує, що у законодавстві відсутня норма, яка зобов`язує учасників справи окрім надсилання на адресу особи певного документу, надавати суду докази отримання документів.

Зауважує, що суд провів розгляд справи 19 листопада 2021 року без його належного повідомлення та без його участі, хоча він просив провести судове засідання в режимі відеоконфіренції та з його участю. Вважає, що ця обставина є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Заінтересовані особи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

12 вересня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від представника ТОВ «Вердикт Капітал» - Бурдюг Т.В., в якому остання просить відкласти розгляд справи у зв`язку з широкомасштабним вторгненням російської федерації, що стало підставою введення воєнного стану, у зв`язку з чим організація була змушена тимчасово призупинити діяльність, а співробітники були евакуйовані в інші регіони України.

Разом з тим, вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на відсутність будь-яких доказів на підтвердження неможливості прибути у призначене судове засідання з об`єктивних причин.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулось у режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не доведено порушення її прав при здійсненні виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. у ВП №61725263, оскільки на час відкриття виконавчого провадження ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання була чинною. Крім того, судом не встановлено, що приватний виконавець був та є обізнаним про скасування вказаної ухвали суду від 29 жовтня 2019 року постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам у повній мірі рішення суду не відповідає з огляду на наступне.

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця Кошарського О.В. перебуває виконавче провадження №61725263 на підставі виконавчого листа №753/5362/14-ц, виданого Дарницьким районним судом міста Києва на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №38.1/АА-00009.08.2 від 10 квітня 2008 року, яка станом на 23 вересня 2014 року становить 12 134,55 доларів США та 114 830,19 грн, з яких: 1 081,55 доларів США - поточна заборгованість за кредитом; 6 473,04 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 80,91 доларів США - поточна заборгованість за процентами; 4 499,05 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 7 390,41 грн - три проценти річних від суми простроченого кредиту; 5 603,91 грн - три проценти річних від суми прострочених процентів; 101 835,87 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Кошарського О.В., представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не погоджується з відкриттям приватним виконавцем відносно ОСОБА_1 виконавчого провадження та вчиненням ним дій з виконання виконавчого листа, а також з відмовою у закінченні виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням постановами Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року про заміну стягувача та ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що скарга на дії приватного виконавця вважатиметься прийнятою, якщо буде встановлено, що приватний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Родовід банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №753/5362/14-ц за заявою ТОВ «Вердикт Капітал», стягувач ПАТ «Родовід Банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 у справі №753/5362/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони стягувача.

Замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні щодо боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №753/5362/14-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва.

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Поновлено ТОВ «Вердикт Капітал» строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа №753/5362/14 від 16 грудня 2014 року, виданого на виконання рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у справі №753/5362/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційним судом установлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» не доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги до боржника ОСОБА_4 . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» не має права вимоги до боржника ОСОБА_4 , тобто не є стягувачем останнього.

Таким чином, зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у справі №753/5362/14-ц за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року, вбачається, що питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стосувалося лише боржника ОСОБА_4 .

Питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 ані судом першої інстанції, ані апеляційним судом не вирішувалось.

Натомість, як установлено з копій матеріалів виконавчого провадження, долучених до справи, із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 01 жовтня 2014 року відносно боржника ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. ще 10 березня 2020 року, тобто до постановлення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, скасованої постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у справі №753/5362/14-ц, на яку безпідставно посилається апелянт, оскільки вказаними судовими рішеннями вирішувалось питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання лише відносно ОСОБА_4 .

Отже, підстави для задоволення скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, позивач суду не надав.

У пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що скаржником не доведено порушення прав ОСОБА_1 при здійсненні виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. у ВП №61725263, проте помилково визначив підставу для відмови у задоволенні скарги ту обставину, що на час відкриття виконавчого провадження ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання була чинною, а судом не встановлено, що приватний виконавець був та є обізнаним про скасування вказаної ухвали суду постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, не дослідивши зміст судових рішень Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року та від 09 червня 2020 року, Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, не встановивши, що питання щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання стосувалося лише боржника ОСОБА_4 .

Доводи апелянта, що місцевий суд провів розгляд справи 19 листопада 2021 року без його належного повідомлення та без його участі, хоча він просив провести судове засідання в режимі відеоконфіренції та з його участю є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи з огляду на наявність у справі (а.с. 71) клопотання адвоката ОСОБА_1 - Васильєва П.С. про відкладення розгляду судової справи, в якому останній просив у разі незадоволення його прохань не проводити розгляд справи, призначеної на 19 листопада 2021 року, без його участі та перенесення розгляду справи на іншу дату, провести розгляд справи №753/16276/21, призначеної на 19 листопада 2021 року на 11:30, без його участі, всі прохання у скарзі на дії та бездіяльність приватного виконавця підтримав.

Таким чином, підстави для обов`язкового скасування судового рішення, передбачені пунктом третім частини третьої статті 376 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для задоволення апеляційної скарги частково та зміни мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «13» вересня 2022 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик