________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/685/22
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

15.08.2022 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_3 до до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання розписок недійсними,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2021 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили стягнути з АБУ СОБЕХ ІБРАГІМ ВАЛІД ІБРАГІМ (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму грошових коштів за договорами позики від 20.09.2021 року в розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) доларів США, які є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою судді від 09.11.2021 року позовну заяву будо залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

На виконання вимог даної ухвали, 17 листопада 2021 року позивачами надано на адресу суду квитанції про сплату судового збору у визначеному судом розмірі.

Ухвалою судді від 18.11.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого судового засідання, яке відбулось 26.01.2022 року, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про прийняття зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання розписок недійсними.

Ухвлою суду від 26.01.2022 року клопотання представника відповідача Абу про прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом було задоволено.

11 серпня 2022 року представник позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_5 на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просить в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили: накласти арешт на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:005:2634,:02:005:2635,:02:005:2636,:02:005:2637, :02:005:2642,:02:005:2645,:02:005:2649,:02:005:2652, :02:005:2640,:02:005:2641,:02:005:2643,:02:005:2644, :02:005:2646,:02:005:2648,:02:005:2650,:02:005:2651, :02:005:2653,:02:005:2655,що належать відповідачеві АБУ СОБЕХІБРАГІМ ВАЛІДІБРАГІМ, РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Однак, звертаючись з заявою про забезпечення позову, представником позивачів не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити, що відповідачем вживаються заходи, спрямовані на відчуження вказаного майна, як і не надано доказів вартості вказаного майна.

В той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову не може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні даного питання суд також бере до уваги той факт, що справа перебуває в провадженні з жовтня 2021 року, позивачі за первісним позовом були присутні лише в одному судовому засіданні, та звертались з клопотаннями про перенесення розгляду справи з різних причин.

Також частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З урахуванням викладеного, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006року, приймаючи до уваги, що викладені обставини у заяві про забезпечення позову жодним чином не доведені, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84, 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_3 до до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання розписок недійсними відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.