Провадження № 22-ц/802/8/22 Категорія: 32 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Карпук А. К., Киці С. І.,

секретар с/з Кіт А. Д.,

з участю:

представника позивача Богачука Я. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв», ОСОБА_1 про стягнення збитків, за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ТзОВ «Кріс-Віт Україна» звернулось в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що позивач ТзОВ «Кріс-Віт Україна» з 30 квітня 2010 року орендує у відповідачки ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,5213 га з кадастровим номером :04:000:1337.

На початку 2016 року позивачу стало відомо, що 01 грудня 2015 року відповідачка ОСОБА_1 уклала з ТзОВ «Україна-Баїв» ще один договір оренди цієї ж земельної ділянки, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості користуватися нею та здійснювати свою основну господарську діяльність. За 2016 та 2017 рік позивач зазнав збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 21290,94 грн, що підтверджується відповідним висновком судового експерта.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно збитки в розмірі 21290,94 грн та судові витрати у справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2021 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено стягнути солідарно з ТзОВ «Україна-Баїв» (, адреса: Волинська обл., Луцький р-н., с. Баїв, вул. Перемоги, буд. 1) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТзОВ «Кріс-Віт Україна» (, адреса: м. Луцьк, вул. Ковельська, буд.13, оф.41) завдані збитки у розмірі 21290,94 грн.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ТзОВ «Україна-Баїв» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення у справі, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Інші учасники справи в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Колегія суддів відхилила клопотання відповідача ТзОВ «Україна-Баїв» та представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Усаченка М. О. про відкладення розгляду справи з підстав відсутності поважних причин для відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача ТзОВ «Україна-Баїв» слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ТзОВ «Кріс-Віт Україна» з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТзОВ «Кріс-Віт Україна», суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач був позбавлений можливості користуватися орендованою земельною ділянкою з вини відповідачів, які неправомірно уклали між собою новий договір оренди земельної ділянки, а тому суд стягнув з відповідачів в користь позивача у солідарному порядку збитки у формі упущеної вигоди, розмір якої підтверджується висновком судової-економічної експертизи.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

За матеріалами справи судом установлено, що 30 квітня 2010 року в селі Одеради Луцького району Волинської області між позивачем ТзОВ «Кріс-Віт Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі № 69, відповідно до умов якого орендодавець ОСОБА_1 надала, а орендар ТзОВ «Кріс-Віт Україна» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва площею 3,52 га з кадастровим номером :04:000:1337. Договір оренди землі 21 серпня 2010 року у встановленому порядку був зареєстрований у Луцькому районному відділі ДП «Центр ДЗК», номер запису 51.

Відповідно до пунктів 37-39, 42 та 43 договору оренди землі дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється достроково шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань та обов`язків, передбачених цим договором. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права, включаючи витрати на судове провадження, якщо таке має місце. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних; доходи які орендар міг би реально отримати в разі неналежного виконання орендодавцем умов договору; у разі дострокового розірвання договору через порушення його умов орендодавцем, останній має відшкодувати орендарю комерційні збитки, які розраховуються на підставі даних бухгалтерського обліку і аналізу родючості ґрунту. Орендар передає ділянку тільки після отримання відшкодування (т. 1 а. с. 10-12).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2017 року у цивільній справі № 161/2206/16-ц, що набрало законної сили, ухвалено визнати недійсними договір оренди землі № 969, укладений 01 грудня 2015 року (щодо земельної ділянки площею 3,5213 га з кадастровим номером :04:000:1337, адреса: село Одеради Луцького р-ну Волинської обл.), сторонами якого є орендодавець ОСОБА_1 і орендар ТзОВ «Україна-Баїв» та скасовано державну реєстрацію цього договору (запис про речове право № 12469550 від 10 грудня 2015 року) (т. 1 а. с. 14-30, 32-44).

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 передала ту саму земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1337 в оренду відповідачу ТзОВ «Україна-Баїв», що стало підставою для визнання недійсним відповідного договору, адже земельна ділянка на цей час уже перебувала в оренді у позивача ТзОВ «Кріс-Віт Україна».

Згідно з висновком судово-економічної експертизи від 31 липня 2020 року, яка проведена судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Кочетовою І. Ю., розмір збитків (упущеної вигоди) ТзОВ «Кріс-Віт Україна» за 2017 та за 2018 рік, заподіяних незаконною передачею орендованої товариством земельної ділянки площею 3,5213 га з кадастровим номером :04:000:1337, власником якої є ОСОБА_1 , ТзОВ «Україна-Баїв», складає 21290,94 грн (т. 1 а. с. 56-124).

За змістом статей 15, 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 1, пунктів 1, 2 частини 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Згідно із частиною 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1, 3 статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідачів лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок), збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам.

Згідно із пунктом 3 зазначеного Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з моменту укладення між орендодавцем ОСОБА_1 і орендарем ТзОВ «Україна-Баїв» нового договору оренди земельної ділянки та до моменту визнання його недійсним первинному орендарю - позивачу у цій справі ТзОВ «Кріс-Віт Україна» були завдані збитки у вигляді упущеної вигоди.

Згідно зі статтею 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Спільною вважається шкода, як неподільний результат неправомірних дій або бездіяльність двох або більше осіб.

Причинний зв`язок між кожною дією і наслідком повинен бути прямим, а не опосередкованим.

На думку колегії суддів суд, визначаючи вину відповідачів орендодавця ОСОБА_1 та орендаря ТзОВ «Україна-Баїв» у заподіянні збитків ТзОВ «Кріс-Віт Україна», дійшов помилкового висновку про їх солідарну відповідальність за завдані позивачу внаслідок укладення нового договору оренди земельної ділянки збитки. При цьому суд першої інстанції не врахував, що відшкодування збитків може бути покладено на відповідачів у солідарному порядку лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

За матеріалами справи судом встановлено, що реєстрація права ТзОВ «Україна-Баїв» на користування спірною земельною ділянкою було проведено на підставі договору оренди землі № 969 від 01 грудня 2015 року, укладеного між відповідачкою ОСОБА_1 та ТзОВ «Україна-Баїв». Орендодавець ОСОБА_1 , порушуючи умови договору оренди землі, укладеного з орендарем ТзОВ «Кріс-Віт Україна», не припинивши його дію, уклала договір оренди землі з новим орендарем ТзОВ «Україна-Баїв» на цю ж саму земельну ділянку, чим безпідставно позбавила права позивача на користування орендованою земельною ділянкою і тим самим завдала йому збитки у вигляді упущеної вигоди.

Разом з тим матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження винних дій ТзОВ «Україна-Баїв», його обізнаності у тому, що земельна ділянка уже перебувала в оренді ТзОВ «Кріс-Віт Україна» на підставі укладених договорів між ОСОБА_1 та ТзОВ «Кріс-Віт Україна».

Апеляційний суд доходить висновку про наявність у діях відповідачки ОСОБА_1 всіх елементів цивільного правопорушення: протиправної поведінки, завданих збитків та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, а тому висновок суду про солідарну відповідальність відповідачів ТзОВ «Україна-Баїв» та ОСОБА_1 перед позивачем за заподіяну йому шкоду є неправильним, оскільки у цьому випадку шкода заподіяна лише винними діями орендодавця ОСОБА_1 .

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі укладення та належного виконання договору і тільки неправомірні дії відповідачки ОСОБА_1 стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості позивача отримати прибуток. Такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 13 січня 2021 року в справі № 925/1525/19.

Суд першої інстанції правомірно погодився з використаною судовим експертом методологією визначення збитків у формі упущеної вигоди, яка полягає у визначенні наступних показників: 1) ймовірну собівартість 1 тони культури, якою б засівалась земельна ділянка; 2) ймовірний дохід від реалізації культури; 3) розмір втрат урожаю. Для визначення першого з цих показників (собівартості 1 тони культури) експертом мотивовано взято до уваги первинні документи ТОВ «Кріс-Віт Україна», а саме наказ № 4 від 05 січня 2017 року «Про затвердження посівів в розрізі сільськогосподарських культур на полях у 2017 році», адже позивач користувався цією земельною ділянкою і до його незаконної передачі в оренду, а тому у своїй діловій практиці та господарській діяльності обґрунтовано міг виробити відповідну структуру посівів. У 2017 році на орендованій земельній ділянці планувалося засівання соєю. Для розрахунку ймовірних витрат на вирощування 1 тони бобів сої у 2017 році експерт посилається на Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», а також первинні документи позивача звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду ТзОВ «Кріс-Віт Україна» станом на 01 грудня 2017 року та визначає прямі матеріальні витрати на 1 тону бобів сої у розмірі 2782,31 грн на тонну. Аналогічно експертом шляхом дослідження первинних документів позивача було визначено прямі витрати на оплату праці, витрати на соціальне відрахування, орендну плату, оплату послуг сторонніх організацій, амортизація необоротних активів, решта загальновиробничих витрат та визначено виробничу собівартість 1 тони бобів сої за 2017 рік у розмірі 6281,95 грн.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з тим, що судовим експертом для визначення урожайності бобів сої в розрахунку на 1 га, а також визначення її закупівельної ціни, для чого були використані дані про ціни станом на 2017 рік від Волинської торгово-промислової палати, ТзОВ «Волинь-зерно-продукт», ТзОВ «Традекс». Внаслідок визначення наведених показників з врахуванням площі земельної ділянки орендодавця ОСОБА_1 судовий експерт обґрунтовано визначив розмір збитків у формі упущеної вигоди через неможливість у 2017 році використання земельної ділянки у розмірі 21290,94 грн, а саме як чистий дохід, яке підприємство могло отримати внаслідок збору та реалізації урожаю у 2017 році.

Доводи про несплату у 2017 році позивачем в користь ОСОБА_1 орендної плати не впливають на обґрунтованість висновку судового експерта, оскільки у ньому використовувалися не реальні значення прямих витрат на орендну плату, а розрахункові.

Також суд першої інстанції правомірно не застосував Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963, оскільки у ній йдеться мова про орієнтований порядок визначення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який не враховує випадки, коли така ділянка вже використовувалася у виробничій діяльності потерпілої особи і вибула з її володіння, тим самим спричинивши збитки у формі упущеної вигоди. Таку Методику доцільно було б використати, якщо земельна ділянка не використовувалася власником (державою, територіальною громадою, особою) за призначенням, адже в такому випадку неможливо визначити ймовірну упущену вигоду, бо відсутні вихідні дані у вигляді показників господарської діяльності власника землі. Згідно з правовими позиціями, які викладені у постанові Верховного Суду України від 14 червня 2017 року № 3-463гс17, постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року № 127/27155/16-ц, норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлюють обов`язку позивача підтвердити свої вимоги виключно розрахунками, зробленими відповідно до цієї Методики.

За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТзОВ «Кріс-Віт Україна» та стягнення з відповідачки ОСОБА_1 в користь позивача ТзОВ «Кріс-Віт Україна» заподіяних збитків у розмірі 21290, 94 грн.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у цій справі було призначено судову економічну експертизу.

Згідно з висновком експерта № 8548 від 14 лютого 2022 року за результатами проведеної судової економічної експертизи Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз розмір збитків (упущеної вигоди) ТзОВ «Кріс-Віт Україна» у зв`язку із неодержанням доходів за час тимчасового невикористання товариством протягом 2017 року земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1337 площею 3,5213 га, яка розташована за адресою: село Одеради Луцького району Волинської області та належить на праві власності ОСОБА_1 документально необґрунтований. Імовірний показник упущеної вигоди має від`ємне значення (-12800,91 грн) (т. 3 а. с. 21-30).

Відповідно до частини 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Апеляційний суд не приймає до уваги зазначений висновок експерта, оскільки він суперечить встановленим у справі обставинам.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн, а тому з відповідачки ОСОБА_1 в користь позивача ТзОВ «Кріс-Віт Україна» слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 грн.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2021 року у цій справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв», ОСОБА_1 про стягнення збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» заподіяні збитки у розмірі 21290 (двадцять одну тисячу двісті дев`яносто) грн 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» 2102 (дві тисячі сто дві) грн судового збору за подання позовної заяви.

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв» про стягнення збитків відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді