З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/205/22
№пр. 2/384/110/2022
14 жовтня 2022 року смт. Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом адвоката Дубровного Михайла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Вільшанської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року у зазначеній справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 13 вересня 2022 року.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29 вересня 2022 року.
29 вересня 2022 року розгляд справи відкладено на 14 жовтня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2022 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Позивач та її представникв судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та своєчасно. Адвокат Дубровний М.О. подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомляли. Відзив на позовну заяву не подали.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).
Пленум Верховного суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» з посиланням на ст. 1225 ЦК України, роз`яснив, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 вказаної постанови, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 1225 України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 392 ЦК України,власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Фрунзе Киргизької РСР, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 грудня 1974 року Ленінським райбюро ЗАГС м. Фрунзе. Батьками у вказаному свідоцтві зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.14).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05 травня 2021 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області (а.с.15).
Як вбачається з копії спадкової справи №78/2021, заведеної приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву про прийняття спадщини за законом подала мати спадкодавця ОСОБА_1 .
Отже, належним та єдиним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Таким чином суд дійшов висновку, що розмір часток земельних ділянок, які належали померлому ОСОБА_5 складає 1/6 частки земельних ділянок площею 23,90 га. та 5.20 га.
Судові витрати залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов адвоката Дубровного Михайла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Вільшанської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити повністю.
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідачі: Вільшанська селищна рада Кіровоградської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 15, смт. Вільшанка Голованівського району Кіровоградської області;
ОСОБА_2 , місце проживання: м. Щолкіне, Автономна Республіка Крим;
ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя О.О. Сорокіна