Справа №442/5288/22
Провадження №2/442/1150/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретар судового засідання Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 27.07.2017 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . У вказаному шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Припинилися шлюбні відносини через конфлікти з приводу матеріального забезпечення сім`ї, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Не ведуть спільного домашнього господарства, не підтримують подружніх відносин з червня 2022 року, втратили почуття любові, довіри та поваги. Сім`я розпалася та існує формально. Вважає, що подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе, оскільки суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засіданні не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі та у відсутності представника.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 27.07.2017 у Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львіській області, про що складено відповідний актовий запис №250.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.07.2022 зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 присуджено стягувати аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а також забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем мають формальний характер, суперечать інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Партикою О.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ№001294 від 11.01.2019) на підставі договору про надання правової допомоги від 26.08.2022. Згідно акту прийняття-передачі наданих послуг клієнту надані юридичні послуги, а саме: складання позову, викладення обставин, які обгрунтовують позовні вимоги, нормативно-правове обгрунтування. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 29.08.2022 за № 70, позивач оплатив надані адвокатом послуги в сумі 1000 грн.

Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про задоволення даних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід також стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 142, 264, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27.07.2017 у Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львіській області, актовий запис №250.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень та судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Марія Грицай