Справа № 587/190/22
22 вересня 2022 рокуСумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення,
Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні приватною власністю-будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , шляхом виселення з даного домоволодіння, зобов`язавши відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод у майбутньому.
Заявлені вимоги мотивує тим, що на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 належить будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але фактично дані особи не проживають за цією адресою, донька винаймає інше житло в м. Суми, а брат вже 15 років живе зі своєю сім`єю в квартирі, яку придбав в м. Суми за кошти зароблені ним за кордоном в Чехії, куди він їздить постійно на заробітки. Крім позивачки в даному володінні окремо мешкає колишній чоловік ОСОБА_2 , який користується інколи і приміщенням будинку. Проживає ОСОБА_2 за вищевказаною адресою після реєстрації шлюбу 20 серпня 1994 року. З березня 2017 року між позивачем та відповідачем перестали існувати шлюбні стосунки і згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 06.07.2017 року шлюб було розірвано. Подальше сумісне проживання з відповідачем є неможливим, так як він зловживає спиртними напоями та постійно влаштовує сварки, які переростають у бійку, а також шкодить майну. В 2021 року декілька разів позивачка зверталась із заявою до дільничного працівника міліції. Відповідача притягували до адміністративного покарання. Така поведінка відповідача є непоодинокою, позивачка постійно перебуває в стресовій ситуації коли бачить відповідача в нетверезому стані. Після розірвання шлюбу неодноразову наполягала знятися відповідачу з реєстрації та залишити будинок. Відповідач погоджувався, але потім постійно знаходить причини щоб цього не робити. В середині 2021 року було досягнуто домовленість про придбання відповідачу дачного будинку придатного до проживання, а в свою чергу відповідач зніметься з реєстрації та переїде жити до цього будинку. За дачний будинок ОСОБА_1 передала гроші продавцю, але відповідач не став займатися його оформленням на себе. В подальшому в липні 2021 року відповідач знявся з реєстрації за адресою. АДРЕСА_1 , але продовжує і до цього часу жити в домоволодінні, яке належить позивачу. Оскільки відповідач не є власником будинку і не є членом сім`ї позивачки, не зареєстрований за вищевказаною адресою, але проживає та користується будинком та господарськими будівлями і спорудами, чим створює перешкоди у користуванні і розпорядженні власністю, то необхідно виселити його в судовому порядку.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явилась, про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №189272060 від 19.11.2019 року (а.с. 9).
Згідно довідки, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 104/03-29 від 17.01.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має слідуючий склад сім`ї: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).
Відповідно до технічного паспорту житловий будинок АДРЕСА_1 має загальну площу 74.2 кв.м, житловому площу 37,8 кв. м та складається з: житлового будинку літ. «А-1», веранди літ «а», тамбура літ «а1», кухні «Б», прибудови літ. «б», сараю літ «Г», погріба літ «п/г», сараю літ. «К», вбиральні літ «У», огорожі №1-3», ганку літ «га» (а.с. 10-12).
Відповідно до рішення Сумського районного суду від 06 липня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.14).
З матеріалів справи, вбачається, що позивачка зверталася до поліції із заявами щодо протиправної поведінки відповідача, що підтверджується талоном-повідомленням про реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ» відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області за № 270. (а.с. 15-16).
Також позивачем було направлено на адресу відповідача Лист-вимогу про добровільне виселення з будинку від 26.01.2022року (а.с.28,30).
Таким чином, відповідач створив несприятливі умови для проживання позивача і застосовані до нього заходи впливу виявились безрезультатними, оскільки він продовжує систематично порушувати правила співжиття і робити неможливим проживання з ним в одному будинку.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 4 статті 9 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для позивача проживання в одному житловому приміщенні та вільно користуватись власністю, а заходи запобігання цьому виявились безрезультатними.
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи наведене та те, що відповідач не подав суду відзиву на позов з належними, допустимими та переконливими доказами на спростування доводів позивача, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 8, 41 Конституції України, ст. 15, 16, 319, 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 109, 116, 157 ЖК УРСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належного їй на праві власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко