Справа № 2-3492/11
Провадження № 6/0203/5/2022
УХВАЛА

14 квітня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

з участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якій просить суд:

- замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року, а саме з ОСОБА_1 у виконавчому листі №2-3492/11.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 07.05.2013 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення у справі №2-3492/11 про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року 449 335грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 371 880 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками 77 455 грн. 36 коп. та у рахунок повернення судових витрат 1820 грн., а разом 451 155 грн. 68 коп.

Відповідно до договору від 31.01.2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року. Тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Таким чином, новим кредитором відносно боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», за виконавчим листом №2-3492/11 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», у зв`язку із чим постала потреба у заміні стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 року, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 27.10.2021 року.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року було прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У судове засідання учасники справи та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

Заявник разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження надав суду клопотання про розгляд заяви без його участі, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, ст. 442 ЦПК України, суд розглянув заяву про заміну сторони виконавчого провадження без участі учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши доводи заявника, зазначені ним у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 квітня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року, за умовами якого ЗАТ «ОТП Банк» зобов`язався надати кредит у сумі 81 000 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 квітня 2015 року, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору (Том 1 а.с.6-9).

07.05.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення в цивільній справі № 2-3492/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року 449 335грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 371 880 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками 77 455 грн. 36 коп. та у рахунок повернення судових витрат 1820 грн., а разом 451 155 грн. 68 коп.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (Том 2 а.с.41-43).

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2013 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року було залишено без змін (Том 2 а.с.67)

17 вересня 2013 року представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було отримано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року по цивільній справі №2-3492/11 разом із виконавчими листами (Том 2 а.с.71-72)

07 квітня 2015 року представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було отримано копію рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року по цивільній справі №2-3492/11 (Том 2 а.с.73-74)

17 грудня 2015 року представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було отримано копію рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року по цивільній справі №2-3492/11, а також письмову відповідь суду про відмову у видачі виконавчого листа у зв`язку із отриманням представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виконавчого листа ще 17 вересня 2013 року (Том 2 а.с.75-77).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2016 року було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» у задоволенні його заяви про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання по цивільній справі №2-3492/11 (провадження №2/0203/396/2013) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (Том 2 а.с.90-91).

У ході судового розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні судом було встановлено, що 31 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі фактор) був укладений договір факторингу, за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору право грошової вимоги, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 1.4. договору факторингу від 31.01.2018 року, фактор здійснює фінансування клієнта шляхом передачі грошових коштів в розпорядження клієнту за відступлення прав вимоги за плату, відповідно до умов цього договору; за цим договором фактор одержує (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами; права вимоги за кредитними договорами переходять до фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього договору, на підставі акту приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у Додатку №3 до цього договору.

Відповідно до п. 7.2. договору факторингу від 31.01.2018 року, фактор здійснює фінансування клієнта шляхом перерахування 100% (ста відсотків) грошових коштів, згідно з п. 7.1. цього договору, на банківський рахунок клієнта одним платежем, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору.

До договору факторингу від 31.01.2018 року заявником було додано акт № 1 приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 31.01.2018 року, витяг з додатку № 1 до договору факторингу від 31.01.2018 року.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (кредитора) у правовідносинах, що виникли, в тому числі між сторонами за кредитним договором № ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», до виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою, відносяться виконавчі листи, що видаються судами.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 дійшов висновку, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у вказаній вище постанові, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2018 року (справа № 2-4923/11, провадження № 61-1003св18).

Отже, за змістом ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року, справа №2-а-3494/11, викладений правовий висновок, відповідно до якого заміна сторони чи третьої особи у спірних правовідносинах (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», Європейський суд з прав людини проголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що з 31.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором №ML-300/0196/2007 від 20.04.2007 року, суд доходить висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача) у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) в цивільній справі №2-3492/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 9, поверх 6, оф. 32; ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва