Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2548/21
Провадження № 2/273/131/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі з 31.07.1999 року по 15.06.2011 рік. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час досяг повноліття і навчається на 1-му курсі денної форми навчання факультету інформаційно-комп`ютерних технологій Державного університету «Житомирська політехніка», термін навчання: початок 01.09.2021 року , а закінчення 30.06.2025 року.

Незважаючи на те, що син навчається на бюджетній основі, він потребує постійної матеріальної підтримки. У зв`язку з навчанням йому необхідні кошти для придбання одягу і взуття, канцелярських товарів і підручників, Також необхідні кошти на харчування, оплату проживання в гуртожитку, проїзд в громадському транспорті по місту додому та з дому до місця навчання, а також на проведення дозвілля.

За підрахунками позивача, загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням їхнього повнолітнього сина становить близько 4000 гривень на місяць або по дві тисячі на кожного з батьків. Відповідач ОСОБА_2 може надавати сину матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, має постійне місце роботи, працює в ПП «МБ Сервіс-Клуб» в м.Києві. Враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан відповідача він має можливість виплачувати на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 2000 гривень на місяць.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 29.04.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 15 - 16 ).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в своїй позовній заяві просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позов не визнав повністю, обгрунтовуючи це тим, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати ОСОБА_5 , малолітнія дитина ОСОБА_6 та непрацююча дружина ОСОБА_7 , та долучив до своєї заяви копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку про свої доходи від 10.08.2022 року, та довідку сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 12.09.2022 року .

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.10.2003 року (а.с. 5 ).

На даний час син є повнолітнім та продовжує навчання на денній формі навчання факультету інформаційно-комп`ютерних технологій Державного університету «Житомирська політехніка», період навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, що підтверджується довідкою декана факультету інформаційно-комп`ютерних технологій Державного університету «Житомирська політехніка» від 02.09.2021 року № 421 ( а.с. 8 ) .

Згідно довідки виконавчого комітету Довбиської селищної ради від 16.12.2021 року № 2106 син позивачки ОСОБА_3 зареєстрований разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9 ).

Згідно довідки ПП «МБ СЕРВІС-КЛУБ» №05/02 від 10.08.2022 року ОСОБА_2 з 12.09.2006 року до теперішнього часу працює автослюсарем, нарахована йому заробітна плата у січні та лютому 2022 року становила 6520,00 грн та 5542,00 грн відповідно ( а.с. 27 ).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ( а.с. 26 ).

Згідно довідки сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 12.09.2022 року № 164 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно хворіє, діагноз: деформуючий поліоостеоартроз нижніх кінцівок з переважним ураженням колінних, кулькових суглобів, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня 1-1 ризик ( а.с. 28)

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України в редакції, чинній на час вирішення справи, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України ).

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Звертаючись з позовом, позивач стверджувала, що у зв`язку з навчанням в університеті, син ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку його батько має можливість надавати.

Однак, позивачем не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком. Позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у сина потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, а саме доказів щодо понесення витрат на проїзд, проживання, придбання підручників, необхідність додаткових занять. Крім того, син ОСОБА_3 навчається на бюджетній основі.

Будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_2 спроможний надавати допомогу повнолітньому сину, позивач також не надала.

Водночас, з наданих відповідачем доказів вбачається, що він має за місцем своєї роботи мінімальну заробітну плату, а також має на утриманні неповнолітню доньку, та матір, яка має незадовільний стан здоров`я, тому суд вважає належним чином доведеною ту обставину, що відповідач неспроможний щомісячно надавати допомогу повнолітньому сину в розмірі по 2000 гривень щомісячно.

За таких обставин, у позові про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, слід відмовити, у зв`язку з відсутністю у даному випадку, передбачених законом підстав, за яких можливе стягнення з батька аліментів на утримання повнолітнього сина .

Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у задоволенні позову відмовлено, за таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідності до статті 141 ЦПК України, судові витрати, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, та статтями 182, 185, 198 - 201 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук