Справа № 461/191/21
Провадження № 2-др/461/4/22
12.01.2022 року місто Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
дослідивши цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус»
треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва
Маляр Ян Анатолійович
Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області
Личук Тарас Володимирович
про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню,
Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.
12.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням суду позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №1975.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1261,20 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14 червня 2021 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою адвоката Ганчука Г.В. про стягнення судових витрат на правничу професійну допомогу.

Ухвалу суду оскаржив адвокат Ганчук Г.В.

Постановою від 23 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ постановив:

«Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ганчука Г.В. задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 червня 2021 року скасувати.

Постановити ухвалу, якою цивільну справу № 461/191/21 за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ганчука Г.В. про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу направити в суд першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.»

31.12.2021 року, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справа передана складу суду, який ухвалив рішення у справі.

12.01.2022 року, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана складу суду, який не проводив розгляд даної справи та не ухвалював у ній жодного рішення.

Підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу наведено розпорядження №1 від 12.01.2022 року (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Згідно ст. 33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Копія такого протоколу в електронній чи паперовій формі підписується уповноваженими особами апарату суду та видається (надсилається) заінтересованій особі не пізніше наступного дня після подання до суду відповідної заяви.

Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до статті 34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Отже, вказані положення містять імперативні норми стосовно того, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі.

З матеріалів справи вбачається, що суд який проводив судовий розгляд не ухвалював додаткового рішення, а лише вирішив питання про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Вказане судове рішення оформлене у виді ухвали, яка скасована судом апеляційної інстанції.

При цьому, зі змісту постанови апеляційного суду вбачається наступне:

«Відмовляючи у задоволенні заяви ухвалою суду від 14 червня 2021 року, суд першої інстанції належно не дослідивши подані адвокатом Ганчук Г.В. документи, зазначив, що такі подані з пропуском п`ятиденного строку 14.04.2021 року, в той час як останній день подачі таких 12 квітня 2021 року. Окрім цього, суд прописав, що вимога про стягнення судових витрат на правничу допомогу, яка прописана у заяві, не задовольняється судом, оскільки до закінчення судових дебатів у справі сторони не зробили про це відповідну заяву.

Із висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.»

Наведене вище свідчить про те, що суд який ухвалив рішення у справі, додаткового рішення у ній не виносив, а виніс ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення.

Наведена ухвала не є додатковим рішенням.

В свою чергу, постанова суду апеляційної інстанції в резолютивній частині містить вказівку щодо повернення цивільної справи № 461/191/21 за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ганчука Г.В. в суд першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Крім того, постанова суду апеляційної інстанції від 23.12.2021 року не містить жодного посилання або вказівки щодо необхідності заміни складу суду першої інстанції.

Згідно п.п. 2.3.43. та 2.3.44. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30, погодженого 26.11.2010 Головою Державної судової адміністрації України, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються також:

судові справи, що надійшли для вирішення питання про прийняття додаткового судового рішення, виправлення описок та помилок, роз`яснення судового рішення, повернення судового збору.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що розпорядження про повторний автоматизований розподіл даної судової справи між суддями було видане помилково.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дану справу слід невідкладно повернути до канцелярії суду та керівника аппарату суду для виконання вищенаведених положень чинного законодавства щодо передачі справи уповноваженому складу суду, яким в данному випадку є суд, що проводив судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 34, 270 ЦПК України, суд -

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - невідкладно повернути до канцелярії суду та керівника апарату суду для виконання положень чинного законодавства щодо передачі справи уповноваженому складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.