УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

8 листопада 2022 року м. Мукачево Справа №303/1648/22

2/303/236/22

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3

третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Кольчинської селищної ради

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Великолучківської сільської ради

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

На підставі ухвали суду від 16 березня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

14 липня 2022 року закрито підготовче провадження по справі, судовий розгляд справи призначено на 22 вересня 2022 року.

22 вересня 2022 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, неподання ними заяви про розгляд справи без їх участі та неповідомлення про причини неявки, судове засідання для розгляду справи по суті було відкладено на 13.10.2022 року.

13.10.2022 позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання, натомість представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість у невідкладних слідчих діях у СУ ГУНП в Закарпатській області.

Судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на 8 листопада 2022 року.

2 листопада 202 року представником позивача подано чергове клопотання про відкладення розгляду справи через перебування у вимушеному відряджені за межами території Закарпатської області у період з 07 по 15 листопада 2022 року.

Вказане клопотання судом відхиляється з огляду на наступне.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року (заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України») національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

У поданій суду заяві про відкладення судового розгляду справи, представник позивача, за умов його належного повідомлення про час і місце судового розгляду справи, не довів фактичної наявності у нього поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали йому прийняти участь у судовому засіданні 08.11.2022.

Подання заяви про відкладення судового засідання розцінюється судом як затягування судового розгляду справи.

Також по відношенню до ситуації, що склалася суд зазначає, що приймаючи доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги, адвокат повинен зважити на свої можливості щодо його виконання.

Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи (частина друга ст. 17, частина друга ст. 44 Правил адвокатської етики).

Аналіз матеріалів цивільної справи свідчить про те, що позивач та її представник в судове засідання призначені на 22 вересня 2022 року, 13 жовтня 2022 року та на 8 листопада 2022 року без поважних причин не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи дані довідок про доставку СМС повідомлень.

При цьому, представник позивача доказів поважності причин його неявки у судове засідання призначене на 13.10.2022 та 08.11.2022 не подав. Також і клопотань про розгляд справи за наявними у ній матеріалами позивачем та її представником до суду не подано.

По відношенню до ситуації, яка склалася по справі суд зазначає, що відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу частиною п`ятою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року по справі №310/12817/13 (провадження №61-36375св18), від 22 вересня 2021 року у справі N 465/205/17 (провадження N 61-9536св21), від 28.10.2021 у справі №465/6555/16-ц, від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21, від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

У даному випадку, позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про дату судового засідання, до суду повторно не з`явилися та заяви про розгляд спарив за їх відсутності не подали.

За таких обставин справи, суд позбавлений можливості об`єктивно вирішити переданий на його розгляд спір у передбачений цивільним процесуальним законом строк, без з`ясування позиції позивача відносно поданого нею позову.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим за частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, таке положення закону співпадає із необхідністю дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до п. 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням вищенаведеного, заяву слід залишити без розгляду на підставі п. 3 частини першої ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на приписи частини другої ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 257, 260 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без розгляду.

2. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость