Справа № 504/329/22
Провадження № 2/504/1172/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенка В.К.,

секретаря - Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, паспорт невідомий, третя особа- Служба у справах дітей Визирської сільської ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, і просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, розгляд справи просила провести у свою відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому засіданні повністю визнав позовні вимоги, висловив небажання бути батьком своїх власних синів, спілкуватись з ними, і вважав що визнання позову про позбавлення його батьківських прав відносно дітей повністю відповідає його внутрішній волі, справу просив розглядати у свою відсутність.

Представник Служби у справах дітей Визирської сільської ради Одеського району Одеської області у підготовчому засіданні не заперечував проти позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, справу просив розглядати у свою відсутність.

Крім того, службою надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В такому випадку рішення ухвалюється у підготовчому засіданні (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьком дитини є ОСОБА_2 , мати дитини- ОСОБА_5 , що вбачається зі змісту свідоцтва про народження від 02.04.2008 року, виданого виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про народження № 14 від 02.04.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , батьком дитини є ОСОБА_2 , мати дитини- ОСОБА_5 , що вбачається зі змісту свідоцтва про народження від 03.08.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис про народження № 6541 від 03.08.2012 року.

Заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 30.04.2013 року у справі № 1532/2094/12 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

Мати дітей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть від 12.10.2021 року виданого Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про смерть № 245 від 12.10.2021 року.

У теперішній час діти проживають разом із дідом та бабусею- ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , що вбачається зі змісту довідки про склад сім`ї від 26.01.2022 року № 20 Ширяївської селищної ради Одеської області.

Згідно висновку служби у справах дітей Визирської сільської ради Одеського району Одеської області від 29.09.2022 року доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже суд не має сумнівів, що батько дітей взагалі ніякої участі у вихованні, догляді та утриманні синів не приймає.

Діти проживають з дідом та бабусею, які здійснюють утримання, догляд та виховання онуків.

ОСОБА_2 впевнено відмовився від дітей, вказав, що є лише біологічним батьком, та не бажає бути справжнім батьком, утримувати, годувати та доглядати синів.

Суд вважає доведеним той факт, що батько дітей самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дітей не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання батька.

Більш того, батько (відповідач) повністю підтвердив ці обставини, та визнав їх.

У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд, вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських права відповідача по відношенню до його неповнолітніх синів розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісного батька.

Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю.

Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України.

Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав.

Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання синів, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дітей, не вживає заходів щодо належного утримання синів, що повністю доведено матеріалами справи.

Суд вважає повністю доведеним, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, що може мати наслідком ігнорування батьком взагалі існування синів як особистості, їх духовного та фізичного розвитку, більш того, батько погодився про доцільність позбавлення його батьківських прав, тому суд вважає можливим позбавити його батьківських прав по відношенню до синів, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки батька по відношенню до своїх дітей.

Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню.

Питання судового збору у позові не порушувалось, підстав для його розподілу не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 95, 223, 280-281, 284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до його неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.К. Барвенко