Справа 556/752/18
Номер провадження 6/556/2/2022
УХВАЛА

іменем України

про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду

09.08.2022 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю представника страхової компанії Боярської Г.,

представника позивача адвоката Лущанця М.,

представника відповідача адвоката Крестинської Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт.Володимирець заяву ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про поворот виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про поворот виконання рішення Володимирецького районного суду Рівненської області, на підставі якого було видано виконавчий лист від 19 червня 2019 року по справі № 556/752/18, з метою повороту виконання просили стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» безпідставно стягнуту суму в розмірі 99595,00 грн.

В обґрунтування заяви представник страхової компанії посилається на ту обставину, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 р. у справі №556/752/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «УПСК» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 101210,00 грн. Постановою Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 р. апеляційну скаргу ПрАТ «УПСК» задоволено частково, рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 року в частині стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування змінено, зменшено суму страхового відшкодування на суму франшизи 405,00 грн., до 99595,00 грн. та стягнено франшизу в сумі 405.00 грн. в користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Після перегляду справи в апеляційній інстанції та набрання рішенням законної сили ОСОБА_1 в ході примусового виконання рішення на підставі виконавчого листа отримав від ПрАТ «УПСК» 99595,00 грн. Разом з тим, не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ПрАТ «УПСК» у червні 2019 р. подало до Верховного суду касаційну скаргу, за наслідками розгляду якої 22 квітня 2020 р. Постановою Верховного Суду касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково. Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 р. в зміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 р. та постанову Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення збитків завданих здоров`ю залишено без змін.

Таким чином, 99595,00 грн, стягнуті зі страхової компанії за постановою Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 р., є безпідставно набутим майном і підлягають поверненню заявнику.

Вказана заява в порядку виконання рішення суду надійшла до Володимирецького районного суду 05.06.2020 року, і відповідно до звіту про автоматизований розподіл по справі №556/752/22 від 05.06.2020, передана для розгляду під головуванням судді Закревського Л.В.

Розпорядженням керівника апарату Володимирецького районного суду дана справа була передана на повторний автоматизований розподіл та 15.06.2020 року надійшла в провадження судді Володимирецького районного суду Іванків О.В.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 19.11.2020 року у вказаній справі було зупинено провадження до вирішення Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 147/66/17.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 31.03.2022 року у вказаній справі було відновлено провадження.

Розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції за клопотанням представника страхової компанії та представника позивача.

В судовому засіданні представник страхової компанії підтримала заяву про поворот виконання рішення з викладених у ній мотивів.

Представник позивача Підлипного І. та представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечили, вказували, що рішення судів першої та апеляційної інстанції вирішили спір між сторонами у відповідності до вимог чинного законодавства та у відповідності до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 14.12.2021 року, у зв`язку з чим поворот виконання не сприятиме врегулюванню спору та порушить права сторін.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Так, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 р. у справі №556/752/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «УПСК» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 101210,00 грн, в т.ч. 1210 грн. як шкоду, завдану здоров`ю, та 100000 грн. на відшкодування збитків, завданих майну потерпілого. Цим же рішенням в користь ОСОБА_1 було стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду та інші витрати.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 р. апеляційну скаргу ПрАТ «УПСК» задоволено частково, рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 року в частині стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування змінено, зменшено суму страхового відшкодування на суму франшизи 405,00 грн., до 99595,00 грн. та стягнено франшизу в сумі 405.00 грн. в користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

22 липня 2019 р. ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ПрАТ «УПСК» на рішення Володимирецького районного суду від 29.01.2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 року.

При цьому, клопотання страхової компанії про зупинення виконання рішення суду на час розгляду касаційної скарги було відхилено Верховним судом як необґрунтоване.

Після завершення апеляційного перегляду та набрання рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій законної сили, ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управлінні юстиції у місті Києві із виконавчим листом про стягнення коштів з ПрАТ «УПСК» та із заявою по примусове виконання.

Відповідно до виконавчого листа №556/752/18, виданого 19.06.2019 р. Володимирецьким районним судом Рівненської області, старшим державним виконавцем Бабенко О.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69631883 від 31 липня 2019 р.

11 вересня 2019 р. державним виконавцем Бабенко О.О. винесено постанову про арешт майна боржника та арешт коштів боржника.

26 вересня 2019 р. ПрАТ «УПСК» було здійснено виплату боргу у відповідності до постанови №59631883 у розмірі 99595,00 грн.

18 жовтня 2019 р. державним виконавцем Бабенко О.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

22 квітня 2020 р. Постановою Верховного Суду касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено частково. Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 р. в зміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 р. та постанову Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення збитків завданих здоров`ю залишено без змін.

Як вбачається зі ст.444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши зміст закону, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви страхової компанії про поворот виконання.

Так, під час розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування збитків, судами всіх судових інстанцій було встановлено наявність передбачених законом підстав для виплати позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування наявність договору страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу та відповідного страхового полісу, настання страхового випадку, розмір заподіяної шкоди та відповідного страхового відшкодування.

Про це, поряд з іншими, свідчить і та обставина, що рішення судів першої та апеляційної скасовані Верховним судом виключно із однієї підстави у зв`язку із пропуском потерпілим від ДТП ОСОБА_1 річного строку звернення до страхової компанії, передбаченого 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, при винесенні постанови від 22.04.2020 року, Верховний Суд зазначив що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на те, що встановлений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1061-1У, річний строк є присічним та не може бути поновленим.

Таким чином, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року у справі №556/752/18 постановляючи вищевказане рішення керувалася висновками та практикою, які склалися на той час.

В той же час, ця практика зазнала змін, які знайшли своє відображення у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20).

Так, у вказаній постанові Велика Палата Верховного суду зазначає, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності (ч.ч.130-136 вказаної постанови).

Крім того, з вказаної постанови вбачається, що сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку - протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові.

Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми.

З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-ІУ).

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Таким чином, на час вирішення Володимирецьким районним судом Рівненської області питання про поворот виконання судового рішення за заявою ПрАТ «УПСК» Велика Палата Верховного Суду висловила позицію про те, що пропуск потерпілим річного звернення до страхової компанії, якщо він пропущений з поважних причин, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Як вбачається з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, у відповідності до ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення, суд в обов`язковому порядку враховує чинну правову позицію, викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20), а також приймає до уваги наступні обставини.

Зокрема, як було встановлено судами під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «УПСК», безпосередньо після настання ДТП ОСОБА_2 повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. В подальшому представник ПАТ «УПСК» з м.Рівне виїжджав на місце знаходження автомобіля потерпілого для його огляду та експертної оцінки.

Однак через встановлення вини ОСОБА_2 , у вчиненні ДТП судовий розгляд тривав до 01.02.2018 року і згідно постанови Володимирецького районного суду провадження у справі №556/354/17 було закрито за відсутності в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

24.04.2018 року Апеляційний суд Рівненської області скасував постанову Володимирецького районного суду та визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні ДТП, яке мало місце 14.12.2016 року на автодорозі Городище-Рівне-Староконстянтинів.

Лише після рішення Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , звернувся з заявою до ПАТ «УПСК» про страхове відшкодування, однак у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено на підставі п.37.1.4 ст.37 Закону України» 1961-ІУ через пропуск строку відшкодування, а саме впродовж одного року. В подальшому потерпілий ОСОБА_1 , в червні 2018 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ «УПСК».

Відтак потерпілим ОСОБА_1 було пропущено строк звернення до суду через незалежні від нього, поважні причини, а відтак він мав законне право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

При цьому суд також приймає до уваги, що під час розгляду касаційної скарги на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.01.2019 р. та постанову Рівненського апеляційного суду від 16.05.2019 р. представник відповідача ПрАТ «УПСК» всупереч вимогам ч.5 ст.444 ЦПК України не заявляв про поворот виконання вказаних рішень у разі їх скасування, хоча на час винесення постанови Верховним Судом, а саме в квітні 2020 року, рішення судів першої та апеляційної інстанції вже було повністю виконано.

Згідно з ст. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі Горнсбі проти Греції Європейський Суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду1. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року N 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. ЦПК України встановлено декілька варіантів вирішення судом питання щодо повороту виконання, одним і зяких є також прийняте рішення про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, відмовлення в позові повністю, задоволення позовних вимоги в меншому розмірі, при цьому таке рішення повинне бути прийняте за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами(ч.3ст. 444 ЦПК України).

З аналізу змісту ч. 3 ст.444ЦПК України вбачається, що підставою для повороту виконання рішення є, зокрема, скасування судового рішення з ухваленням протилежного за змістом судового рішення після його фактичного виконання.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

За змістом ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В той же час, враховуючи що на даний час Велика Палата Верховного Суду відступила від своєї попередньої практики у справі № 147/66/17, у зв`язку з неоднаковим застосуванням висновків Великої Палати Верховного Суду щодо аналогічних обставин за позовами про стягнення матеріальної шкоди та моральних збитків спричинених в результаті ДТП, суд приходить до висновку, що права відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в даній справі не порушено, тому задоволення заяви ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про поворот виконання судового рішення, потягне за собою правову невизначеність та порушення прав позивача ОСОБА_1 .

За таких обставин, порушених прав заявника, які б підлягали судовому захистові в цій справі не встановлено, у зв`язку з чим заява ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про поворот виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 444, 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про поворот виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП відмовити.

Повний текст рішення буде проголошено 15 серпня 2022 року

Ухвалу суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Іванків О.В.

Повний текст рішення проголошено 15 серпня 2022 року о 13 год. 50 хв.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець с.Артасів, Жовківський району Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач (заявник): ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (ідентифікаційний код юридичної особи , місцезнаходження 04080, м.Київ, вул.Кирилівська,40.