справа № 489/8385/21 провадження №2/489/954/22
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

при секретарі судового засідання Рибальченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

В грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документа Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.07.1992, виданого виконкомом Ленінської районної ради народних депутатів м.Миколаєва, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 27.07.1992 за реєстровим № 17804, а саме на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у відповідності до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.07.1992, виданого ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_1 (позивача), належить на праві особистої власності квартира АДРЕСА_1 в ЖБК «Дніпро-4». Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м.Миколаєва від 17.07.1992 № 137 у зв`язку із повною виплатою кінцевої вартості квартири, що підтверджується квитанціями про сплату пайових внесків від 16.09.1975, 09.12.1976 та 13.07.1977.

07.05.2021 мати позивача ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , яку прийняв її син ОСОБА_1 (позивач) шляхом подання заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Н.В., якою заведено спадкову справу № 48/2021.

29.11.2021 приватний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про спадщину за законом є те, що спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, а із наданої МБТІ копії свідоцтва про право власності вбачається, що його не було зареєстровано в установленому порядку, а з іншої відповіді МБТІ від 18.10.2021 слідує, що власником квартири вказано ОСОБА_3 .

Таким чином, підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом є відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно та невідповідність прізвища власника квартири - спадкодавця.

Посилаючись на наведене та неможливість в інший спосіб оформити спадкові права позивач звернувся до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 14.09.2022, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у поданій у до суду заяві про росив розглянути справу за відсутності його представника на підставі наявних у справі доказів.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що у відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.07.1992 власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 .

Право власності на квартиру на ім`я ОСОБА_3 оформлено на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 17.07.1992 № 137, у зв`язку із повною сплатою пайових внесків.

До позову додано копію технічного паспорту на квартиру, виготовленого 18.10.2021 на ім`я позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис за № 439.

Зміна прізвища спадкодавця з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.10.1973.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 матір`ю позивача ОСОБА_1 вказано ОСОБА_2 .

Факт поховання матері позивач підтвердив квитанціями до прибуткового касового ордеру № 3853 від 08.05.2021 та № 3870 від 11.05.2021.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до статті 351 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на ім`я якої видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 27.07.1992, є однією і тією ж особою, а тому вказаний правовстановлюючий документ на вказане в ньому нерухоме майно належить спадкодавцю ОСОБА_2 .

У ході розгляду справи також встановлено, що за життя спадкодавцем було повністю сплачено пайові внески за квартиру, внаслідок чого він набув право власності на неї.

Відповідно до статті 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями частини другої статті 1220, частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою.

Разом із тим, згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина прийнята позивачем в установлений законом строк, але в її оформленні приватним нотаріусом було відмовлено постановою від 29.11.2001 з підстав ненадання позивачем оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру та розбіжності у прізвищі спадкодавця.

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав є вірним, оскільки відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, який відсутній у позивача, унеможливлює вчинення нотаріусом нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документа Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.07.1992, виданого виконкомом Ленінської районної ради народних депутатів м.Миколаєва, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 27.07.1992 за реєстровим № 17804, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Миколаївська міська рада, , місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 14.09.2022.

Суддя І.В.Коваленко