Номер провадження: 22-ц/813/3348/22
Справа № 495/469/21
Головуючий у першій інстанції Братків І. І.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2021 року, постановленого під головуванням судді Братків І.І., у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У січні2021 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк»)звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу у розмірі 36768,94 грн. станом на 18.01.2021 року та судові витрати.

Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що 03.07.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0339 філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 на підставі заяви про приєднання № 474982116 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу, внаслідок чого Банк відкрив клієнту поточний рахунок в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Клієнту було надано кредит на споживчі потреби в національні валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок у сумі 60 000 грн. на строк 60 міс. з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом встановлювалась у розмірі 38%. Однак, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості станом на 18.01.2021 у розмірі 36768,28 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом(кредитом) 34079,28 грн.; комісія 141,79 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 818,33 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 337,54 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1182,65 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 43,55 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 144,25 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 21,55 грн.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2021 року позов АТ «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу від 03.07.2018 у сумі 34079 грн. 28коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені позову скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з комісії 141,79 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 818,33 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 337,54 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1182,65 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 43,55 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 144,25 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 21,55 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань по укладеному договору щодо сплати пені, комісії, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, обов`язок якого сплатити зазначені суми передбачені чинним законодавством.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, та апеляційним судом не переглядається.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи у задоволені позову АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк»в частині вимог позивача про стягнення пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 818,33 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 337,54 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1182,65 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 43,55 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 144,25 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 21,55 грн., суд першої інстанції виходив з того, що.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 03.07.2018 року ОСОБА_2 підписала Заяву про приєднання №474982116 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу.

Також, 03.07.2018 ОСОБА_2 були підписані Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту.

В своїй Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, Клієнт просив Банк встановити йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Банк встановив Клієнту кредит у сумі 60000 грн., строком кредитування 60 міс. з можливим продовженням на той самий строк.

У відповідності до п.6.6.1, 6.6.2 Заяви, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду;

-0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки.

За умовами п.6.7. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, також клієнт має право провести повне або часткове погашення кредиту.

У відповідності до п.63.10. Заяви, всі інші умови кредитного договору, в т.ч. порядок його зміни містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

В п.1.15.1 основного договору йдеться про те, що Клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Згідно п.1.28 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що будь-яке невиконання клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором.

В порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме своєчасно заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не сплатив, та продовжує ухилятися від їх виконання, про що свідчить копія розрахунку заборгованості станом на 18.01.2021 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно пункту 1.24 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 серпня 2015 року № 694 (в редакції, яка діяла на день підписання Заяви про приєднання) за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором про споживчий кредит, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, право Банку нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню, 3% та інфляційні витрати визначено як законом, так і Договором.

АТ «Державний ощадний банк України» надано розрахунок станом на 18.01.2021року:

- пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 818,33 грн.;

- пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 337,54 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1182,65 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 43,55 грн.;

- втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 144,25 грн.;

- втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 21,55 грн.

Розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах укладеного між сторонами Договору, підтверджується Випискою по картковому рахунку, де станом на 18.01.2021 року зафіксовано основний борг (кредит) в сумі 34079,28 грн.

Інфляційні витрати та 3% річних є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання.

Наданий Банком розрахунок інфляційних витрат та 3% річних відповідачем не спростований.

Заява про приєднання №4 липня 2018 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Заява про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Паспорт споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК), Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані представником Банку та ОСОБА_3 05 вересня 2018 року (а.с.16-20).

Нараховані Банком інфляційні витрати, пеня та 3% річних як відповідальність за порушення грошового зобов`язання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення заборгованості за комісією, колегія суддів зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № 500958141 від 28 серпня 2014 року про сплату позичальником на користь банку комісій є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року».

Таким чином, посилання Банку на умови кредитного договору щодо стягнення комісійної винагородиє безпідставними, оскільки зазначена винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути:

- пеню за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 818,33 грн.;

- пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 337,54 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1182,65 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 43,55 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 144,25 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 21,55 грн.

Виходячи з викладеного, оскільки внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В порядку статті 141, підпункту б пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату за розгляд справи у суді апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2986, 84 грн.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2021 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат скасувати.

Прийняти в цій частині постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (вул. Базарна,17, м. Одеса, 65014, , р/р НОМЕР_3 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», , р/р НОМЕР_3 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845)пеню за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 818 гривень 33 копійки; пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 337 гривень 54 копійки; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 1182 гривні 65 копійок; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 43 гривні 55 копійок; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 144 гривні 25 копійок; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 21 гривня 55 копійок, а всього 2 547 гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (вул. Базарна,17, м. Одеса, 65014, , р/р НОМЕР_3 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», , р/р НОМЕР_3 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) судовий збір у розмірі 2986 гривень 84 копійки.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 14 жовтня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ Т.В. Цюра