УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2022 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Токмацької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Токмацької міської ради, зазначивши в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 35,6 кв. м. та житловою площею - 19,5 кв. м.

Відповідно до ч.1,2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Із змісту ст.28 ЦК України, вбачається, що ім`я фізичній особі надається відповідно до закону та у громадян України воно складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національних меншин, до яких вона належить.

В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що судами не встановлюється тотожність особи.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки, її матір`ю є ОСОБА_6 , в той час, як відповідно до свідоцтва про смерть, померлою є ОСОБА_6 .

Тому, враховуючи позовну вимогу про визнання за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , позивачці слід попередньо вирішити питання про уточнення прізвища спадкодавця, оскільки від цього залежить вирішення судом питання, чи є позивач спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 .

Згідно з ч.1 ст. 52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. (ч.1 ст.53 ЦПК України).

Проте в позовній заяві не зазначено, на якій стороні виступають треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Крім того позивач в позовній заяві фактично посилається на неналежну форму договору міни нерухомого майна - квартир від 01 квітня 1999 року, посвідченого Товарною біржею «Правобережна», реєстровий №Т-144 (тобто його недійсність), що і стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії та обґрунтовує його дійсність. При цьому ставить вимогу про визнання права власності в порядку спадкування, без підтвердження дійсності правочину.

Згідно з положеннями ст.34 Закону України» про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється нотаріусами.

Відповідно до п. 11листа Верховного Суду України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08 зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно врахувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підстав статей 1296,1297 Цивільного кодексу України,ст.34 Закону України від 02 вересня 1993року №3425-ХІІ«Про нотаріат» видається нотаріусами.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У постанові від 10.04.2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 року по справі №473/1878/19 (провадження №61-20469сво19).

Таким чином, позивачка передчасно звернулася до суду з вимогою про визнання права власності за умови отримання свідоцтва у разі визнання договору міни нерухомого майна дійсним, доказів які б свідчили про неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, після усунення недоліків щодо визнання договору міни дійсним, суду не надано.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про прийняття позовної заяви та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи виявлені недоліки при оформлені позовної заяви у відповідності до частини першої статті 185 ЦПК України позовна заява залишається без руху із встановленням позивачеві строку усунення недоліків.

Згідно із ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України,-

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Токмацької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали надіслати позивачу. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Ухвала надсилається до Єдиного державного реєстру судових рішень в день її складання.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою:www.reyestr.court.gov.ua. Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет

Суддя: