ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 952/177/22 Номер провадження 22-ц/814/1970/22Головуючий у 1-й інстанції Яценко Є.І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EasyCon цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горєлова Артема Вікторовича

на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року у складі судді Яценко Є. І.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Харківської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартекспорт», про скасування рішення органу місцевого самоврядування,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Горєлов А. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції застосував формальний критерій визначення суб`єктного складу сторін, не врахувавши правовідносин, з яких виник спір.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.03.2022 № 14/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, четвертою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно пункту 6 частини першої статті 374, пунктів 3, 4 частини першої статті 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

По справі встановлено, що 25 квітня 2022 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до суду позов до Зачепилівської селищної ради Харківської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартекспорт», про скасування рішення органу місцевого самоврядування, в якому просить суд визнати недійсними і скасувати рішення Зачепилівської селищної ради від 10.12.2021 №№ 2902, 2903, 2904, 2905, 2906 та 2907 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України та виходив із того, що спір, який виник між сторонами, віднесено до юрисдикції адміністративного суду і такий спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Проте з висновками суду першої інстанції погодитись не можна за наступних підстав.

Право кожної особи на судовий захист свого майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання передбачено статтями 15, 16 ЦПК України.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 186 ЦПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Так, пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень статті 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (частина друга статті 123 ЗК України).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16 викладено правовий висновок, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

У справі, що переглядається апеляційним судом, предметом спору є передача у власність громадян орендованої позивачем земельної ділянки на підставі оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Зечепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області, тобто спір стосується набуття фізичними особами речових прав на земельну ділянку та має приватно-правовий характер, а отже, відповідно до статті 19 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню, як постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горєлова Артема Вікторовича - задовольнити.

Ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 25 травня 2022 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна