ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 611/375/21 Номер провадження 22-ц/814/2490/22Головуючий у 1-й інстанції Коптєва Ю.А. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ,-

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться в його власності.

Позов мотивовано тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР №121003, виданого Барвінківською міською радою Харківської області 20 жовтня 2003 року на підставі Рішення цієї ж ради №282 від 29 серпня 2003 року, йому передана у власність для обслуговування будинку та господарських споруд земельна ділянка, площею 0,100 га, кадастровий номер :00:002:0040. Відповідач самовільно без відповідних правових підстав, оскільки не є власником земельної ділянки, по якій проходить під`їзна дорога, вчинив забудову на АДРЕСА_1 , , де він мешкає, навпроти буд. АДРЕСА_2 , дорожніх плит, укладених перед гаражем та водовідвідних каналів, обладнавши їх частинами опор ЛЕП, чим обмежив позивача у здійсненні права власності на належну йому земельну ділянку у її вільному та безперешкодному користуванні.

Як зазначає позивач, вказану вище забудову відповідач вчинив в порушення вимог п.3 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, яким з метою забезпечення безпечної експлуатації об`єктів ГРМ встановлюються охоронні зони: вздовж газопроводу низького тиску - у вигляді ділянки землі, обмеженої умовними лініями, що проходять в 2 метрах від осі газопроводу по обидва боки. ПАТ «Харківгаз» виявлені порушення власником будинку, що розташований на АДРЕСА_2 , , вимог «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 травня 2015 року №285. Відповідачу внесений припис, усунути зазначені вище порушення шляхом демонтажу дорожніх плат, укладених перед гаражем, а також бетонних плит з обох боків водовідвідної канави та засипання траншеї до рівня поверхні ґрунту.

Проте, відповідач в добровільному порядку відмовився усунути перешкоди в використанні позивачем громадської дороги шляхом, який визначено вищевказаним приписом, чим створює перешкоди в користуванні земельною ділянкою, обмежуючи проїзд на подвір`я.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_2 для забезпечення здійснення права власності на належну йому земельну ділянку, а саме - на її вільне безперешкодне користування, усунути перешкоди в використанні ним громадською дорогою місцевого значення для проїзду на його подвір`я, шляхом демонтажу дорожніх плит, укладених перед гаражем, а також бетонних плит з обох боків водовідвідної канави та частини опор ЛЕП, а також засипання траншеї до рівня поверхні ґрунту, на АДРЕСА_1 , де він мешкає, навпроти буд. АДРЕСА_2 .

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З даним рішенням не погодився ОСОБА_1 оскарживши його в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що вважає рішення районного суду незаконним, а дії відповідача такими, що порушують його права, та створюють небезпеку для життя та здоров`я його родини, та небезпеку для його майна.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 передана у власність для обслуговування будинку та господарських споруд земельна ділянка, площею 0,100 га, кадастровий номер :00:002:0040, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР №121003, виданого Барвінківською міською радою Харківської області 20 жовтня 2003 року на підставі Рішення №282 від 29 серпня 2003 року (а.с.3).

Акціонерним товариством «Харківгаз» 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 було надіслано відповідь на звернення. В якій зазначено , що власнику домоволодіння за адресою : АДРЕСА_2 , рекомендованим поштовим відправленням надіслано припис на усунення порушень вимог нормативних документів шляхом демонтажу дорожніх плит, укладених перед гаражем, а також бетонних плит з обох боків водовідвідної канави та засипання траншеї до рівня поверхні грунту , або виготовлення проекту та виконання робіт з перенесення газопроводу за власні кошти.

10 вересня 2018 року комісією ПАТ «Харківгаз» будо складено акт, згідно якого вказаний підземний газопровід по вулиці Північній № знаходиться в задовільному стані. Власнику будинку запропоновано демонтувати залізобетонні плити у водовідвідному каналі . Засипати траншею до глибини 0,3 м.

10 листопада 2018 року поштою на адресу АДРЕСА_1 було направлено Припис на усунення порушень від 08 листопада 2018 року, в якому ОСОБА_3 пропонується усунути порушення вимог Правил безпеки системи газозабезпечення та ДБН 2.5-20-2001 у термін до 30 листопада 2018 року.

Відповідно до звернення ПАТ «Харківгаз» від 07 березня 2019 року , 29 березня 2019 року Лозівською місцевою прокуратурою порушено кримінальне провадження № 0000068 за ч.2,ст..197-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч.1 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Поняття земельної ділянки, як об`єкта права власності визначено у ч. 1 ст. 79 ЗК України, як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок і дотримуватись правил добросусідства.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки і ч. 2 цієї передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. б ч. 3 цієї статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

У випадку порушення права власності згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною другою статті 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,100 га (кадастровий номер :00:002:0040), із цільовим призначенням - для обслуговування будинку та господарських споруд.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те що відповідачем грубо порушуються вимоги п.3 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, яким з метою забезпечення безпечної експлуатації об`єктів ГРМ встановлюються охоронні зони: вздовж газопроводу низького тиску - у вигляді ділянки землі, обмеженої умовними лініями, що проходять в 2 метрах від осі газопроводу по обидва боки.

Та з матеріалів справи вбачається, що Куп`янським територіальним підрозділом ПАТ «Харківгаз» вчинялися дії щодо врегулювання вказаної проблеми, на підтвердження цього суду надано копію припису про усунення порушень від 08 листопада 2018 року, який надано ОСОБА_2 , в тому, що Куп`янський територіальний підрозділ ПАТ «Харківгаз» пропонує абоненту усунути порушення вимог Правил безпеки системи газозабезпечення та ДБН В2.5-20-2001.

Погоджуючись з висновком районного суду , колегія вважає за необхідне наголосити, що у зазначеному приписі не встановлено порушень будь-яких цивільних прав третіх осіб . Тобто, порушення відповідачем п.3 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 стосується саме порушень норм Кодексу газорозподільних систем для забезпечення безпечної експлуатації об`єктів ГРМ, а не порушення прав, інтересів та безпеки власників будинковолодінь.

У доводах апеляційної скарги, та під час розгляду справи у суді, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження аргументів позову та апеляційної скарги, щодо того , що відповідач створює перешкоди в користуванні позивачем земельною ділянкою чи обмежує його в проїзді на подвір`я. Позивачем не надано також і доказів причинно - наслідкового зв`язку між наявністю приписів ПАТ «Харківгаз» та порушенням його прав неналежним виконанням відповідачем виявлених ПАТ «Харківгаз» порушень.

Тож, зважаючи на викладені обставини колегія приходить до висновку , що апелянтом не спростовано висновків суду першої інстанції до яких він дійшов шляхом повного і всебічного з`ясування обставин справи .

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги суд не знаходить, відтак , апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення , а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2022 року.

Головуючий В.М.Триголов

Судді А.І.Дорош

О.А.Лобова