Справа № 203/420/22
Провадження № 6/0203/28/2022
УХВАЛА

03 серпня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участі секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник: ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа,

встановив:

26 січня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі заявник), боржник: ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

В обґрунтування свого клопотання товариство зазначило, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2010 року по цивільній справі № 2-803/2010 за позовом ПАТ «Кредобанк» було стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 за кредитним договором № 92/07-Ф та судові витрати по справі. 19.10.2011 року було видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 13.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 10.11.2015 року про повернення виконавчого документа стягувану, який на адресу стягувача не повернувся. Надалі 06.10.2010 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Кредобанк» відступило право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту № 92/07-Ф. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2011 року було замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 2-803/2010, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс». Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» з № 01/08-2018 від 01.08.2018 року було змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Як пояснив заявник, 06.10.2021 року він звернувся із запитом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у відповідь на який 12.10.2021 року державна виконавча служба повідомила, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №30492130 з примусового виконання виконавчого листа № 2-803/2010, виданого 19.10.2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» у розмірі 754148,88грн, 13.12.2011 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та 10.11.2015 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, проте надати докази надіслання оригіналу виконавчого листа стягувачу не має можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено. Таким чином, виконавчий лист було втрачено на пошті при пересилці. Крім цього, заявник зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущено, оскільки він, як новий кредитор набув право вимоги за тисячами кредитних договорів, що в свою чергу, потребує значних затрат та часу.

Тому ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2022 року, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 28 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року було прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник: ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання учасники справи та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

Разом з заявою заявник подав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності та зазначив, що підтримує заяву у повному обсязі, просить суд її задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до п. 17.4 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, який регулює порядок вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, не передбачає обов`язкової участі боржника у судовому засіданні для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа, неявка якого не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, ч. 3 ст. 433 ЦПК, п. 17.4 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд розглянув заяву про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу за відсутності заявника та боржника.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані заявником докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2010 року було задоволено позов ВАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредобанк» за кредитним договором №92/07-Ф від 25 грудня 2007 року у розмірі 582 728,17 грн., як заборгованість за кредитом; 135 549,01 грн., як заборгованість по сплаті відсотків; 25 085,64 грн., як заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату відсотків; 8 836,06 грн., як заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату кредиту та судові витрати в розмірі 1950,00 грн. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с.33-34).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2010 року було виправлено описку по всьому тексту заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2010 року, замінене прізвище відповідача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » у всіх відмінках (а.с.46).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2011 року було замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» у виконавчому провадженні по справі №2-803/10 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на належного стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (а.с.70).

04.02.2010 року було видано виконавчий лист (обкладинка справи).

На виконання рішення суду, 04.11.2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було направлено на адресу ТОВ «Кредекс Фінанс» виконавчий лист по цивільній справі № 2-803/2010 (а.с.76).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони стягувача у цивільній справі №2-803/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №92/07-Ф від 25 грудня 2007 року його правонаступником (а.с.122-123).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до примусового виконання у цивільній справі №2-803/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу (а.с.159-160).

З ухвали суду від 28 грудня 2021 року видно, що підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до примусового виконання у цивільній справі №2-803/2010 було те, що заявником в заяві не наведено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, зокрема, таких, які б виправдовували зволікання із розшуку та повторного пред`явлення виконавчого документу вже стягувачем ТОВ «Кредекс Фінанс» з липня 2011 року, а також з травня 2019 року під час перейменування попереднього стягувача на ТОВ «Вердикт Капітал» до зазначеного боржника, тобто протягом майже восьми років, оскільки жодних доказів того, що як первісний стягувач, так і його правонаступник цікавився цим самим виконавчим провадженням або ходом виконання, або місцем знаходженням виконавчого листа, або взагалі виконанням судового рішення щонайменше з часу повернення виконавчого документу у 2015 році Центральним ВДВС, та інформацію про невиконання/виконання стягувач (позивач у справі) мав у безперешкодному доступі, як і мав безперешкодну можливість отримати інформацію про втрату виконавчого документу у межах строку пред`явлення. Суд дійшов висновку, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання з липня 2011 року до 21 грудня 2018 року є неповажними, підстави для видачі дублікату вказаного виконавчого документу згідно вимог п.17.4 Перехідних положень ЦПК України відсутні.

Ухвала суду від 28 грудня 2021 року не оскаржувалася та набрала законної сили.

У ході судового розгляду заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа судом було встановлено, що відповідно до листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.10.2021 року № 29993/8, заявника було повідомлено, зокрема, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 30492130 з примусового виконання виконавчого листа № 2-803/2010, виданого 19.10.2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» у розмірі 754148,88грн. 13.12.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка внесена у АСВП № 30492130. 10.11.2015 року, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Надати документи, що підтверджують факт направлення на адресу стягувача оригіналу виконавчого документа не уявляється можливим, у зв`язку із тим, що реєстри вихідної кореспонденції зберігаються у відділі один рік.

Згідно з інформацією про виконавче провадження, наданою до заяви, виконавче провадження №30492130 постановою державного виконавця від 10 листопада 2015 року повернуто стягувачу.

З доданого заявником витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень видно, що станом на 12.01.2022 року виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 в будь-яких виконавчих органах відсутні, та виконавчі листи зі стягнення з нього на користь ВАТ «Кредобанк» суми заборгованості за кредитним договором на примусове виконання не надходили до іншого відділу ДВС.

Також до заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа заявником додано протокол № 01/08-2018 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (код ЄДРПО 36799749) від 01.08.2018 року про перейменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Суд зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 17.4 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 11 червня 2009 року) встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа за судовим рішенням, до виконання, встановлено протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Водночас Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 р. у справі №2а-12192/09/0470, у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року, справа №2-12537/10, які на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги.

Натомість, у ході судового розгляду заяви товариства судом було встановлено, що у 2011 року представник позивача у справі отримав виконавчий лист, згідно з яким його було пред`явлено до примусового виконання і 10.11.2015 року повернуто виконавчий документ стягувачу. Після цього протягом шести років стягувач не цікавився виконанням рішення суду та виконавчим провадженням, про поважність причин суд не повідомив, із заявами про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання до суду тривалий час не звертався.

Крім цього, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2021 року заявнику вже було відмовлено у видачі дублікатів виконавчих листів та поновленні строку для їх пред`явлення до примусового виконання у цивільній справі № 2-803/2010 з підстав недоведеності належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного строку, пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, яка заявником не оскаржувалася та набрала законної сили. Проте заявник 26.01.2022 року знову звернувся з аналогічною заявою до суду.

Отже, заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Тому, суд вважає за необхідне відмовити повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник: ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 354, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник: ОСОБА_1 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва