Справа № 444/1927/22
Провадження № 2-о/444/57/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
14 вересня 2022 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

17.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву обґрунтовує тим, що 20.05.1988 року Львівським середнім професійно-технічним училищем №25 було видано ОСОБА_1 диплом № НОМЕР_1 про те, що він 01.09.1987 року вступив до Львівського середнього профтехучилища №25 і 19.05.1988 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією слюсар-складальник радіоелектронної апаратури. А також, про те, що ОСОБА_1 19.05.1988 року присвоєно кваліфікацію слюсар-складальник радіоелектронної апаратури третього розряду.
Заявник зазначає, що при видачі вказаного диплому була допущена помилка, яка станом на даний час перешкоджає йому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, а саме отримати надбавку до розміру призначеної пенсії за віком.
Зокрема, в дипломі № НОМЕР_1 від 20.05.1988 року записано ОСОБА_1 , як « ОСОБА_1 », що не збігається із записом ім`я по-батькові в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий Личаківським РВ УМВС України у Львівській області від 04.08.1997 року, де ім`я по-батькові ОСОБА_1 записано, як « ОСОБА_1 ».
Існують підстави вважати, що причиною неправильного написання однієї літери в імені по-батькові ОСОБА_1 є неправильний переклад його імені по-батькові з російської на українську мову.
Заявник зазначає, що внаслідок такої помилки, в нього станом на даний час виникла невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я.
Варто зазначити, що він позбавлений можливості звернутись до Львівського середнього професійно-технічного училища №25 для виправлення вказаної помилки, оскільки диплом був виданий ще у 1988 році та таке училище було ліквідовано.
Заявник стверджує, що в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах.
У зв`язку з вказаним, виникла необхідність у встановленні факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме диплому № НОМЕР_1 виданого 20.05.1988 року Львівським середнім професійним-технічним училищем №25, а саме, що такий є виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 22.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд заяви призначено на 14.09.2022 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак суду подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, зазначив, що вимоги заяви підтримує та просить встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , диплому № НОМЕР_1 , який виданий 20.05.1988 року Львівським середнім професійним-технічним училищем №25. Також зазначає, що Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області було подано заперечення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказані заперечення обґрунтовані тим, що заявникам не наведено жодних причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, який просить встановити заявник. Разом з тим, у заяві, поданій ОСОБА_1 вказано, що останній позбавлений можливості звернутись до Львівського середнього професійно-технічного училища №25 для виправлення вказаної помилки, оскільки диплом був виданий ще у 1988 році та таке училище було ліквідовано.

Щодо твердження Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про те, що даний факт не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, варто зазначити, що відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відтак, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності останньому правовстановлюючого документа, підлягає розгляду в порядку окремого провадження.
Крім цього, третьою особою зазначено, що встановлення факту тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані із обчисленням розміру пенсії, що свідчить про право у зазначеному питанні. Однак, згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження або відсутності ридинних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Таким чином, підтвердження факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме диплому, має значення для реалізації останнім свого права на пенсійне забезпечення. У даній ситуації відсутній спір про право.
З огляду на вказане, заявник вважає що доводи заінтересованої особи є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого було повідомлено належним чином, однак від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на адресу суду надійшло заперечення, в якому ГУ ПФ України посилається на ст. 315, ст. 318 ЦПК України та зазначає, що з даною заявою не погоджуються з наступних підстав. Зокрема зазначено, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення відсутні будь-які відомості про неможливість одержання або відновлень документів, що посвідчують цей факт, як цього вимагає ст. 318 ЦПК України. Щодо документу про освіту № 527419, то станом на даний момент порядок видачі документів про освіту, в тому числі порядок видачі дублікатів, внесення виправлень до виданих документів врегульовано Наказом Міністерства освіти і науки від 10.12.2003 №811 "Про затвердження положення про ІВС "Освіта" та Порядку замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка".
Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах.
Доказів того, що заявник звертався з відповідною заявою до Львівського професійно-технічного училища № 25 та отримував відповіді про неможливість внесення таких змін (виправлень), в додатках до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення немає.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 6 ст. 294 ЦПК України, передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно з роз`ясненням, викладеними у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Спір про право, це спір, що пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.
В даному випадку, встановлення зазначеного в заяві ОСОБА_1 факту тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме диплома № 527419, а й поширюються на інші правовідносини, пов`язані із обчисленням розміру пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003, що свідчить про наявність спору про право у зазначеному питанні, узв`язку з чим вирішення цього питання підлягає розгляду у порядку позовного провадження.
Таким чином, оскільки заявником не наведено жодних причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, який просить встановити заявник, та не підтверджено жодним належними доказами, факт не підлягає встановленню в суді в порядку окремого провадження. А тому, просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Суд провидить розгляд заяви про встановлення факту за відсутності учасників справи та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали поданої заяви та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Як встановлено із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 заявник, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьком зазначено ОСОБА_2 , а матірю - ОСОБА_3 (арк.спр.4).
Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 04.08.1997 року,прізвище імя та по батькові батька заявника - ОСОБА_1 (арк. спр. 3).
Відповідно до копії диплому № НОМЕР_1 , виданого 20.05.1988 року Львівським середнім професійним-технічним училищем №25, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник вступив до Львівського середнього профтехучилища №25 19.05.1988 року, закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією слюсар-складальник радіоелектронної апаратури. В дипломі зазначено, що такий видано " ОСОБА_1 " (арк. спр.5).
Як зазначено у заяві ОСОБА_1 , він позбавлений можливості звернутись до Львівського середнього професійно-технічного училища №25 для виправлення вказаної помилки, оскільки диплом був виданий ще у 1988 році та таке училище було ліквідовано та в позасудовому порядку відсутня можливість вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що диплом № НОМЕР_1 , виданий 20.05.1988 року Львівським середнім професійним-технічним училищем №25 є таким, що виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необхідність реалізувати заявником своє право на отримання надбавки до розміру призначеної пенсії за віком. Однак, розбіжність в написанні по батькові заявника унеможливлює здійснення ним такого права.

Оцінюючи заперечення заінтересованої особи, суд вважає, що такі є необґрунтованими, та не спростовують конституційного права заявника на звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а тому належить встановити факт про те, що диплом № НОМЕР_1 , виданий 20.05.1988 року Львівським середнім професійним-технічним училищем №25 є таким, що виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наведених обставин, суд дійшов висновку, про те, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що диплом № НОМЕР_1 , виданий 20.05.1988 року Львівським середнім професійним-технічним училищем №25 є таким, що виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19.09.2022 року.

Суддя: Олещук М. М.