Справа № 201/4991/22
Провадження № 2/201/2560/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного університету науки і технологій (третя особа Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2022р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Українського державного університету науки і технологій (далі УДУНТ) (третя особа Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна (далі ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 2-9).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 01.08.2022р. відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 79).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 26.09.2019р. на підставі наказу ректора ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна № 145-ос ОСОБА_1 , доцента, кандидата технічних наук, з 01.10.2019р. по 30.06.2022р. прийнято на посаду доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на умовах строкового договору, на підставі її заяви від 18.09.2019р.

У подальшому ОСОБА_1 переведено на 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки і менеджменту» ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна.

25.02.2021р. наказом ректора університету звільнено ОСОБА_1 з посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки і менеджменту» ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна з 02.03.2021 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗПП України - у зв`язку із відмовою працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Позивачка звернулась до суду із позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12.01.2022р. по справі № 201/3206/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, визнано незаконним наказ ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 25.02.2021р. № 22-ос про звільнення з посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» у зв`язку із відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Поновлено позивачку на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна з 02.03.2021р. Вирішено питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодовано спричинену позивачці моральну шкоду. Рішення суду в частині поновлення позивачки на роботі на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» та в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі місячного платежу допущено до негайного виконання.

25.01.2022р. після отримання повного тексту судового рішення ОСОБА_1 звернулась до УДУНТ із заявою про поновлення на роботі, оскільки цей ВНЗ є правонаступником ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна і весь колектив кафедри « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на якій працювала позивачка, був переведеним до вказаного ВНЗ.

27.01.2022р. на адресу ОСОБА_1 направлений лист № 45/164-21/3 УДУНТ, в якому викладено позицію, що у цивільній справі відповідачем і зобов`язаною особою був ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна, який на момент отримання звернення не припинений як юридична особа і відомості про юридичну особу не виключені з ЄДРПОУ, що унеможливлює виконання рішення суду саме УДУНТ, звернення про поновлення на роботі буде переадресовано уповноваженому суб`єкту.

28.01.2022р. ОСОБА_1 звернулася до ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна із заявою про необхідність виконання рішення суду в частині негайного поновлення позивачки на роботі.

Листом від 02.02.2022р. № 45/06-21/3 ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна повідомилкеон ОСОБА_1 про те, що для виконання рішення суду потрібно отримати виконавчий лист і звернутися до державної виконавчої служби протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили.

Отже, у добровільному порядку відмовлено у виконанні рішення суду у частині, допущеній до негайного виконання.

ОСОБА_1 звернулась до Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення суду в частині, що допущена до негайного виконання.

За заявою позивачки 04.02.2022р. державним виконавцем відкриті виконавчі провадження щодо примусового виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць.

У примусовому порядку рішення суду також не виконане.

Поставною Дніпровського апеляційного суду від 08.06.2022р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2022р. по справі № 201/3206/21 залишено без змін. Таким чином, 08.06.2022р. рішення набрало законної сили.

24.06.2022р. т.в.о. ректора УДУНТ видано наказ № 121-ос, згідно із п. 1.2 якого, ОСОБА_1 поновлено з 02.03.2021р. по 30.06.2022р. на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки і менеджменту» та вирішено провести компенсаційні виплати.

Отже, наказ про поновлення позивачки на посаді 0,85 ставки доцента кафедри « ІНФОРМАЦІЯ_1 » видано УДУНТ, як правонаступником ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна, хоча останній, як юридична особа не припинений і відомості про його припинення не внесені до ЄДРПОУ.

З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 29.06.2022р., виразила принципову незгоду із подальшим припиненням трудових відносин з 30.06.2022р., про що зробила запис на бланку наказу.

Того ж дня (29.06.2022р.) ОСОБА_1 написала заяву про продовження трудових відносин до 01.09.2022р. (орієнтовної дати відновлення конкурсних процедур для заміщення посад науково-педагогічних працівників). Заява зареєстрована в канцелярії УДУНТ того ж дня, однак резолюціями на заяві вказано підгодовувати відповідь про відмову в продовженні трудових відносин (без зазначення причини) у зв`язку із відсутністю навчального навантаження.

Письмову відповідь на заяву ОСОБА_1 не надано.

30.06.2022р. позивачці вручений витяг з наказу № 123-ос від 27.06.2022р., яким вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки і менеджменту» з 30.06.2022р., після закінчення дії строкового договору.

Тобто, станом на 29.06.2022р., коли розглядалась заява позивачки про продовження дії трудового договору до проведення конкурсу, питання про її звільнення вже було вирішено наказом від 27.06.2022р. № 123-ос.

Позивачка вважає цей наказ (витяг) від 27.06.2022р. № 123-ос незаконним і таким, що підлягає скасуванню, а звільнення позивачки таким, що вчинене з особистих мотивів, а не внаслідок об`єктивних причин.

Зазначила, що із системного аналізу норми ч. 2 ст. 23, ч. 2 ст. 36 КЗпП України випливає, що звільнення працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору допускається, однак, у випадку, якщо тільки збереження трудових відносин не можливо, і припинення трудових відносин не призводить до дискримінації працівника, порівняно з іншими працівниками, що виконують аналогічну чи подібну роботу чи займають подібні посади. При цьому, доведення законності звільнення покладено на роботодавця.

Разом із тим, незважаючи на припинення строку трудового договору, враховуючи бажання позивачки продовжувати виконувати трудову функцію, її звільнення із вказаної посади не можливо визнати законним, оскільки: 1) роботодавець не довів потребу у припиненні трудових відносин та неможливості їх продовження з позивачкою; 2) роботодавцем не наведено причин, з яких припинення трудових відносин з позивачкою є необхідним; 3) рішення роботодавця про припинення трудових відносин з позивачкою є дискримінаційним порівняно з умовами праці для науково-педагогічних працівників, у яких в період воєнного стану закінчився строк дії трудового договору і з якими тимчасового продовжено строкові трудові договори до дати проведення конкурсів на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників; 4) роботодавцем проведено звільнення позивачки з особистих мотивів, не пов`язаних з виробничою чи організаційною необхідністю.

Про наявність особистих мотивів при звільнення позивачки свідчить те, що відповідачем, як правонаступником ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна, не виконувалось рішення суду у частині, допущеній до негайного виконання, хоча позивачка зверталась з відповідною заявою ще 25.01.2022р. і відповідач мав реальну можливість виконати рішення суду і допустити позивачку до роботи, що й було зроблено 24.06.2022р.

З наказом про поновлення позивачки на роботі № 121-ос від 24.06.2022р. позивачку ознайомили лише 29.06.2022р., вже після видачі наказу від 27.06.2022р. № 123-ос про звільнення з займаної посади.

Не зважаючи на той факт, що позивачка була поновлена на роботі на підставі рішення суду, вона до дати звільнення так і не була допущена до виконання трудової функції.

Також зазначила, що з урахуванням того, що заміщення вказаної посади передбачає проведення конкурсу, позивачка повинна бути поновлена на вказаній посаді на строк до призначення і затвердження результатів проведення конкурсу на заміщення посади доцента кафедри «Економіки та менеджменту».

На підставі викладеного, просила:

визнати незаконним і скасувати п. 11 наказу Українського державного університету науки і технологій № 123-ос від 27.06.2022р. про звільнення ОСОБА_1 з посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» згідно п. 2 ст. 36 КЗПП України після закінчення дії строкового договору;

поновити з 01.07.2022р. ОСОБА_1 на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» Українського державного університету науки і технологій до дати проведення та затвердження результатів конкурсу на заміщення посади доцента кафедри «Економіки та менеджменту» Українського державного університету науки і технологій;

стягнути з Українського державного університету науки і технологій середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.07.2022р. і дати ухвалення рішення у справі.

Відповідач УДУНТ позовні вимоги не визнав. 09.09.2022р. в.о. ректора ОСОБА_2 наданий відзив на позовну заяву (а.с. 83-86), у якому відповідач не погодився із доводами позивачки про безпідставне звільнення. Зазначив, що наразі ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна перебуває у стані припинення, не ліквідований, але в університеті вже відсутній штат і штатний розклад. УДУНТ () відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.03.2021р. № 258-р «Про утворення Українського державного університету науки і технологій» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна (код за ) та Національної металургійної академії України (код за ). Працівники ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна, у тому числі й кафедри «Економіка та менеджмент», були переведені до УДУНТ 01.11.2021р.

ОСОБА_1 поновлено з 02.03.2021р. по 30.06.2022р. на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент» на умовах строкового договору на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/3206/21, наказом № 121-ос від 24.06.2022р.

30.06.2022р. ОСОБА_1 звільнено на підставі наказу № 123-ос від 27.06.2022р. зв`язку із закінченням терміну дії строкового договору (п. 2 ст. 36 КЗпП України).

Про умови строкового трудового договору ОСОБА_1 була обізнана; її волевиявлення на укладення строкового трудового договору підтверджується заявою, особистими підписами на наказі відповідача, де вказано, що працівника прийнято на роботу на умовах строкового трудового договору із зазначенням відповідного строку його дії, з яким позивач ознайомлений під підпис.

Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що цей строковий трудовий договір був укладений під тиском посадових осіб відповідача, або його волевиявлення на момент укладення не відповідало внутрішній волі, або що він не усвідомлював значення договору чи перебував у хворобливому стані та адекватно не оцінював свої дії, позивачка не надала.

Свою згоду на припинення трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений, працівник висловив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором.

Наказ про звільнення із занесенням відповідного запису до трудової книжки працівника, є підтвердженням закінчення строкового трудового договору. Наказ про звільнення був виданий 27.06.2022р., тобто в останній день дії строкового трудового договору або до цього, але із зазначенням дати звільнення, обумовленої строком трудового договору.

Про дату та підстави припинення з трудових відносин ОСОБА_1 ознайомлена, шляхом видачі копії з витягу з наказу про звільнення та оформлення і видачі трудової книжки.

На підставі ст. 116 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 виплачені всі належні суми.

Пункт 2 ст. 36 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору у зв`язку з закінченням його строку. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений.

Таким чином, оскільки припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника, то заява ОСОБА_1 від 29.06.2022р. про продовження з нею трудових відносин до 01.09.2022р. по суті є заявою на укладання нового строкового трудового договору у зв`язку із закінченням строку попереднього договору.

Резолюції кваліфікованих спеціалістів Університету про відсутність навчального навантаження свідчить лише про те, що Університет не має потреби у поновленні чи продовженні трудових відносин з доцентом кафедри «Економіка та менеджмент». Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачка 19.09.2022р. надала відповідь на відзив (а.с. 105-113), в якій не погодилася із доводами відповідача, вважала, шо відповідач мав реальні умови забезпечити подальше збереження трудових відносин, в тому числі, з урахуванням того, що конкурсні процедури для заміщення вакантних посад не проводяться у період дії воєнного стану, а іншим працівникам кафедри, інших кафедр строк дії контрактів продовжений автоматично, що свідчить про упереджене відношення до позивачки і дискримінацію.

Крім того, навіть після ухвалення рішення суду про її поновлення на роботі та допущення рішення до негайного виконання, позивачка не буда поновлена на роботі. Лише після того, як рішення набрало законної сили відповідачем виданим наказ про її поновлення на роботі, хоча до виконання трудової функції її не допущеною. Відповідач чинив перешкоди в реалізації позивачкою трудової функції, використав формальний привід для припинення трудових відносин.

Не погодилася із доводами відповідача про те, що позивачка усвідомлювала факт укладення строкового трудового договору на строк і тому її звільнення після закінчення строку дії трудового договору відповідає вимогам закону, адже всі договори з науково-педагогічними працівниками у ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна укладались на певний строк за наслідками проведення конкурсів у відповідності до ч. 11 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту». Вказане додатково підтверджується п. 2.12 Порядку проведення конкурсного відбору під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна, затвердженого вченою радою університету від 28.03.2016р., протокол № 8, та наказом ректора від 29.03.2016р. № 41, згідно якого, у разі прийняття на роботу після успішного проходження конкурсу з науково-педагогічним працівником укладають контракт, який є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, але не більше ніж 5 років, та інші умови договору можуть встановлюватися угодою сторін згідно з чинним законодавством України.

Листом Директорату фахової, передвищої та вищої освіти Міністерства освіти і науки України № 3/3105-22 від 28.07.2022р. надані рекомендації щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладення з ними трудових договорів (контактів), затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.05.2015р. № 1005. За змістом абзацу 2 розділу 4 вказаних рекомендацій, конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника в порядку обрання за конкурсом рекомендовано оголошувати не пізніше, ніж за три місяці до закінчення терміну дії трудового договору.

В ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна діяв Порядок проведення конкурсного відбору під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників; затверджений вченою радою університету 28.03.2016р., протокол № 8, затверджений наказом ректора від 29.03.2016р. № 41, який продовжує діяти і в УДУНТ.

Зазначеним порядком передбачено проведення конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників до закінчення терміну обрання, якщо науково-педагогічний працівник виконує обов`язки на умовах строкового трудового договору, термін якого закінчується. Конкурс на такі посади має оголошуватися не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення дії строкового трудового договору. Працівники, у яких закінчується строковий трудовий договір (контракт), не пізніше ніж за два місяці до його закінчення письмово попереджаються відділом кадрів, через деканів факультетів, про закінчення строку трудового договору (контракту) і звільнення з посади, та про оголошення конкурсу на цю посаду. Процедура конкурсного відбору на посаду, яка буде вакантною з певної дати, проходить у термін до закінчення строкового трудового договору (контракту) з особою, яка її обіймала.

Отже, права науково-педагогічного працівника, який обіймає відповідну посаду на умовах строкового трудового договору (контракту) забезпечуються проведенням конкурсу, попереднім інформуванням працівника не пізніше ніж за два місяці до закінчення стоку дії трудового договору. По завершенню конкурсу працівник у термін до закінчення строку дії трудового договору, у випадку перемоги, продовжує виконання трудової функції.

Погоджуючись на заміщення посади на умовах строкового трудового договору (контакту), позивачка мала легітимні очікування щодо подальшої можливості продовження трудових відносин з роботодавцем, в тому числі, за наслідками проведення конкурсу для заміщення посади, який мав би бути проведеним до закінчення строку дії трудового договору (контракту) з позивачкою.

Однак, з урахуванням введення режиму воєнного стану в Україні, конкурсні процедури за заміщенням вакантних посад науково-педагогічних працівників в УДУНТ, як правонаступника ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна, в період часу з 24.02.2022р. по 30.06.2022р. - не проводились.

Листом МОН України № 1/3594-22 від 22.03.2022р. «Про продовження строків трудових договорів (контрактів) з науково-педагогічними працівниками» запропоновано керівникам закладів освіти розглянути можливість продовження строків трудових договорів (контрактів) з науково-педагогічними працівниками за наявності у них педагогічного навантаження до 31 серпня 2023 року.

Далі, в.о. ректора Українського державного університету науки і технологій прийнято наказ від 21.04.2022р. № 117-К «Про перенесення конкурсу на заміщення вакантних посад науково- педагогічних працівників у 2022 році».

Згідно із п. 1 вказаного наказу, вирішено перенести конкурс, як виняток, на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, які працюють на умовах строкових договорів (контрактів) та термін дії яких закінчується 30.06.2022 року. Науково-педагогічні працівники, термін дії строкових договорів (контрактів) яких закінчується 30.06.2022 року, підлягають звільненню за п. 2 ст. 36 КЗПП України.

В подальшому, наказом в. о. ректора Українського державного університету науки і технологій від 02.05.2022 року № 127-К «Про внесення змін та доповнень до наказу від 21.04.2022 року № 117-к», текст п. 1 наказу від 21.04.2022 року № 117-к «Про перенесення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників у 2022 році» відмінено і викладено в наступній редакції: «Зважаючи на те, що в умовах встановленого з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні неможливо якісно провести конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів продовжити строки трудових договорів (контрактів) з вказаними науково-педагогічними, термін дії яких закінчується 30 червня 2022 року та стокових договорів працівників, які були призначені на посади науково-педагогічних працівників до обрання за конкурсом, до 31 серпня 2022 року за наявності педагогічного навантаження».

Тобто, за змістом вказаного вище наказу, для науково-педагогічних працівників, в яких закінчувався строк дії трудового договору 30.06.2022 року, за наявності навчального навантаження, потрібно було продовжити строки трудових договорів (контрактів) до 31.08.2022 року.

Отже, правовою гарантією для науково-педагогічних працівників Українського державного університету науки і технологій», в яких закінчувався строк дії трудових договорів (контрактів)

30.06.2022р., тобто в період, коли конкурсні процедури не проводились, була можливість продовження строків трудових договорів до 31 серпня 2022 року, за наявності педагогічного навантаження.

При цьому, науково-педагогічним працівникам, які працювали за контрактом, та у яких закінчувалась дія контракту, дію контактів було продовжено до 31.08.2023р., хоча згідно з наказом від 02.05.2022 року № 127-К строк дії трудових договорів (контрактів) підлягав продовженню лише до 31.08.2022р.

Лише за виключенням ОСОБА_1 , яка була звільнена з 30.06.2022р. у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, іншим працівникам кафедри «Економіка та менеджмент» продовжено термін перебування на посадах з 01.07.2022р. по 31.08.2023р. Наполягала на задоволенні позову.

21.09.2022р. позивачка надала додаткові пояснення (а.с. 150 154), у яких зазначила, що отриманими відповідями на адвокатські запити підтверджено, що серед науково-педагогічних працівників, які працювали у ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна та були переведеними до УДУНТ відсутні працівники, з якими були укладеними безстрокові трудові договори (контакти). Немає таких, з якими укладені безстрокові трудові договори (контракти).

Таким чином, підтверджується, що укладення строкового трудового договору з позивачкою було не наслідком її волевиявлення, а існуванням усталеної практики укладення трудових договорів з науково-педагогічними працівниками на визначений строк та прямими вказівками на необхідність укладення строкових трудових договорів у Положенні про проведення конкурсного добору.

Відтак, забезпечення трудових прав позивачки на продовження трудових відносин з відповідачем, як роботодавцем, повинно бути реалізованим через проведення прозорої конкурсної процедури, яка мала завершитися до закінчення строку дії трудового договору, гарантування можливості позивачці взяти участь у конкурсні.

Третя особа ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна правом на надання відзиву не скористався.

Враховуючи категорію спору (малозначна справа), наданий відповідачем відзив, надану позивачем відповідь на відзив, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в сукупності з наданими письмовими доказами, доходжу до такого висновку з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Під час розгляду справи встановлено, що 02.10.2017р. між ОСОБА_1 і Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (в подальшому назва змінена на Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна) укладено угоду № 36 про підготовку докторанта за рахунок державного замовлення.

На підставі наказу ректора університету № 738-ст від 30.09.2019р. ОСОБА_1 відраховано з докторантури у зв`язку із закінченням терміну навчання та вирішено працевлаштувати згідно з угодою, укладеною з докторантом.

За наказом ректора Університету № 145-ос від 26.09.2019р. ОСОБА_1 , доцента, кандидата технічних наук, з 01.10.2019р. по 30.06.2022р. прийнято на посаду доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на умовах строкового договору.

За наказом ректора університету № 122-ос від 01.10.2019р. ОСОБА_1 , доцента, кандидата технічних наук, з 01.10.2019р. по 30.06.2020р. прийнято на посаду 0,5 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» за сумісництвом на умовах строкового трудового договору.

За наказом університету № 64-ос від 15.06.2020р. ОСОБА_1 звільнено як сумісника з посади 0,5 ставки доцента за сумісництвом з 30.06.2020р. внаслідок закінчення строку трудового договору.

Отже, ОСОБА_1 продовжувала працювати на кафедрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаді доцента кафедри (без сумісництва).

28.09.2020р. ОСОБА_1 подала заяву про переведення з 1-ї ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на 0,85 ставки доцента цієї ж кафедри з 01.10.2020р. по 31.08.2021р.

Наказом ректора університету від 01.10.2020р. № 122-ос ОСОБА_1 переведено на посаду 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» з 01.10.2020р. по 31.12.2020р.

Наказом ректора університету від 31.12.2020р. № 182-ос продовжено з 01.01.2021р. по 02.03.2021р. термін роботи на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на умовах строкового договору.

Наказом ректора університету № 22-ос від 25.02.2021р. ОСОБА_1 звільнено з 02.03.2021р. з посади 0,85 ставки у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці за п. 6 ст. 36 КЗПП України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2022р. у справі № 201/3206/21, залишеним без змін поставною Дніпровського апеляційного суду від 08.06.2022р. визнано незаконним наказ ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 01.10.2020р. № 122-ос в частині визначення строку дії трудового договору, укладеного з ОСОБА_1 до 31.12.2020р. Визнано незаконним наказ ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 31.12.2020р. № 182-ос в частині продовження строку дії трудового договору, укладеного з ОСОБА_1 до 02.03.2021р. Визнано незаконним наказ ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 25.02.2021р № 22-ос про звільнення ОСОБА_1 з 02.03.2021р. з посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент» у зв`язку із відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» Дніпровського національного університета залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна з 02.03.2021р. Стягнуто з Дніпровського національного університета залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.03.2021р. по день ухвалення рішення в розмірі 122 169, 39 грн. без утриманні з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Дніпровського національного університета залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн. (а.с. 35-63).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2021р. № 258-р «Про утворення Українського державного університету науки і технологій» погоджено пропозицією Міністерства освіти і науки щодо: утворення Українського державного університету науки і технологій (далі - Університет) з віднесенням його до сфери управління Міністерства освіти і науки; реорганізації Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (код згідно з ) та Національної металургійної академії України (код згідно з ) шляхом приєднання їх до Університету. Взято до відома, що здобувачі вищої освіти та інші особи, які навчаються у Дніпровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна та Національній металургійній академії України, продовжують навчання в Університеті за обраними спеціальностями та джерелами фінансування. Фінансування Університету здійснюється в межах видатків, передбачених Міністерству освіти і науки. Міністерству освіти і науки наказано здійснити в установленому порядку заходи, пов`язані з утворенням Університету і реорганізацією Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна та Національної металургійної академії України.

Як вказав відповідач у відзиві, ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна перебуває у стані припинення, не ліквідований, але в університеті вже відсутній штат і штатний розклад. Новоутворений УДУНТ є правонаступником всього майна, прав та обов`язків ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна (код за ). Працівники ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна, у тому числі й кафедри «Економіка та менеджмент», були переведені до УДУНТ 01.11.2021р.

25.01.2022р. ОСОБА_1 звернулась до УДУНТ із заявою про поновлення на роботі як до правонаступника ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна, у якій, посилаючись на рішення суду у справі № 201/3206/21, просила поновити її на роботі на посаді доцента кафедри «Економіка та менеджмент», промила повідомити про те, коли їй приступити до трудових функцій телефоном, додавши копію рішення суду (а.с. 70).

Позивачка отримала листа УДУНТ № 45/164-21/3 від 27.01.2022р., яким повідомлено, що у цивільній справі відповідачем і зобов`язаною особою був ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна, який на момент отримання звернення не припинений, як юридична особа і відомості про дану юридичну особу не виключені з ЄДРПОУ, що унеможливлює виконання рішення суду саме УДУНТ і дане звернення про поновлення на роботі буде переадресовано уповноваженому суб`єкту (а.с. 71).

Після отримання цього листа, 28.01.2022р. ОСОБА_1 звернулася до ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна із заявою про необхідність виконання рішення суду в частині негайного поновлення позивачки на роботі (а.с. 72).

Листом від 02.02.2022р. № 45/06-21/3 ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна повідомлено ОСОБА_1 про те, що для виконання рішення суду потрібно отримати в суді виконавчий лист і звернутися до відповідної державної виконавчої служби протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили (а.с. 73).

ОСОБА_1 звернулась до Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення суду в частині, що допущена до негайного виконання.

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС від 04.02.2022р. відкрите виконавче провадження № 68428646 щодо примусового виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі (а.с. 65-66).

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС від 04.02.2022р. відкрите виконавчого провадження № 68428781 щодо примусового виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць (а.с. 68-69).

У примусовому порядку рішення суду у допущеній до негайного виконання частині - не виконане.

Наказом т.в.о. ректора УДУНТ Радкевича А. від 24.06.2022р. № 121-ос, скасовано п. 1 наказу в.о. ректора від 25.02.2021р. № 22-ос, яким було звільнено ОСОБА_1 посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент» по строковому договору (по 30.06.2022 р.) згідно із п. 6 ст. 36 КЗпП України з 02.03.2021р. Поновлено з 02.03.2021р. по 30.06.2022р.на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент» на умовах строкового договору (згідно заяви ОСОБА_1 від 18.09.2019р. та наказу ректора університету від 26.09.2019р. № 145-ос). Наказано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.03.2021р. по день ухвалення рішення у розмірі 122 169, 39 грн. без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів; на користь ОСОБА_1 відшкодувати моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Підстава: Постанова Дніпровського апеляційного суду від 08.06.2022р. (копію одержано університетом 22.06.2022р.) (а.с. 74).

Таким чином, наказ про поновлення позивачки на посаді 0,85 ставки доцента кафедри « ІНФОРМАЦІЯ_1 » видано УДУНТ, як правонаступником ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна.

Із цим наказом ОСОБА_1 ознайомлена 29.06.2022р., отримала копію, зазначивши власноруч на наказі, що не згодна в частині припинення трудових відносин з 30.06.2022р., просила продовжити трудові відносини як і з іншими науково-педагогічними працівниками до 01.09.2023р., у зв`язку із тим, що конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників не оголошено (а.с. 74).

Того ж дня, а саме 29.06.2022р. ОСОБА_1 звернулася до в.о. ректора УДУНТ із заявою, у якій просила продовжити трудові відносини на посаді доцента 0,85 ставки, як і з іншими науково-педагогічними працівниками до 01.09.2023р., у зв`язку із тим, що конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників не оголошено (а.с. 75).

Заява зареєстрована у УДУНТ 29.06.2022р. за № Г/35.

На заяві наявна резолюції: в.о. керівника навчального відділу від 29.06.2022р. «Навчальне навантаження відсутнє»; в.о. завідувача кафедри від 26.09.2022р. «Відмовлено, у зв`язку із відсутністю навчального навантаження»; декана від 29.06.2022р.: «Відмовлено, у зв`язку із відсутністю навчального навантаження» (а.с. 75).

Позивачка отримала відповідь від 29.06.2022р. за № 50/908-21-3 від т.в.о. ректора УДУНТ, якою, за результатами розгляду заяви від 29.06.2022р. про продовження трудових відносин, повідомлено, що на підставі наказу № 145-ос від 26.09.2019р. позивачка була прийнята на посаду доцента кафедри « ІНФОРМАЦІЯ_2 та менеджмент» з 01.10.2019р. по 30.06.2022р. на умовах строкового трудового договору. Закінчення строкового трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна із сторін трудового договору - працівник чи роботодавець. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин. Наразі ОСОБА_3 не має наміру продовжувати з позивачкою трудові відносини після закінчення строкового трудового договору, тобто після 30.06.2022р. (а.с. 76).

Наказом УДУНТ № 123-ос від 27.06.2022р. ОСОБА_1 звільнено 30.06.2022р. з посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, після закінчення дії строкового договору. Наказано виплатити компенсацію за 78 календарних днів за період роботи з 02.03.2021р. по 30.06.2022р. Підстава: закінчення терміну дії строкового договору (а.с. 98).

30.06.2022р. позивачці вручений витяг з наказу. На тексті витягу позивачка вказала, що повний текст наказу їй для ознайомлення не надано. З витягом наказу про звільнення не згодна, правові підстави для звільнення відсутні, бажає продовжувати працювати на попередньо займаній посаді. На прохання ознайомлення щодо змісту п. 2 ст. 36 КЗпП України присутні начальник відділу кадрів ОСОБА_4 та юрисконсульти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ксерокопію витягу отримала 30.06.2022р. (а.с. 98).

Отже, наказом від 24.06.2022р. позивачку поновлено з 02.03.2021р. по 30.06.2022р. на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент» на умовах строкового договору, а наказом від 27.06.2022р. (через два дні) звільнено з 30.06.2022р. з посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, після закінчення дії строкового договору.

При цьому, 29.06.2022р. позивачка подала заяву про продовження дії трудового договору і того ж дня ця заява була розглянута відповідачем і надана відповідь про відмову у продовженні трудових відносин. Тобто, на момент цієї відмови вже існував наказ про звільнення позивачки (від 27.06.2022р.). Витяг із наказу позивачка отримала 30.09.2022р.

Суд приходить до висновку, що заява позивачки від 29.06.2022р. про продовження дії трудового договору розглянута відповідачем суто формально, оскільки відповідач вже прийняв рішення про звільнення позивачки.

Щодо правових підстав звільнення.

Як було встановлено судом під час розгляду справи № 201/3206/21, 25.09.2029р. ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття її на роботу на посаду (1 ставку) доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на умовах строкового договору з 01.10.2019р. по 30.06.2022р.

За наказом ректора Університету № 145-ос від 26.09.2019р. ОСОБА_1 , доцента, кандидата технічних наук, з 01.10.2019р. по 30.06.2022р. прийнято на посаду доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на умовах строкового договору.

За наказом ректора університету № 122-ос від 01.10.2019р. ОСОБА_1 , доцента, кандидата технічних наук, з 01.10.2019р. по 30.06.2020р. прийнято на посаду 0,5 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» за сумісництвом на умовах строкового трудового договору.

Отже, з 01.10.2019р. позивачка обіймала посаду доцента кафедри « ІНФОРМАЦІЯ_1 та менеджменту» університету і 0,5 ставки доцента цієї ж кафедри за сумісництвом.

За наказом університету № 64-ос від 15.06.2020р. ОСОБА_1 звільнено як сумісника з посади 0,5 ставки доцента за сумісництвом з 30.06.2020р. внаслідок закінчення строку трудового договору.

Отже, ОСОБА_1 продовжувала працювати на кафедрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаді доцента кафедри (без сумісництва) на підставі наказу № 145-ос від 26.09.2019р., яким встановлений строк дії договору з 01.10.2019р. по 30.06.2022р.

28.09.2020р. ОСОБА_1 подала заяву про переведення з 1-ї ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на 0,85 ставки доцента цієї ж кафедри з 01.10.2020р. по 31.08.2021р. (а.с. 77 т. 1).

Наказом ректора університету від 01.10.2020р. № 122-ос ОСОБА_1 переведено на посаду 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» з 01.10.2020р. по 31.12.2020р. (а.с. 67 т. 1).

Даний наказ позивачка оскаржувала, оскілки із нею не було узгоджено строку дії трудового договору.

Рішенням суду у справі № 201/3206/21 визнано незаконним наказ від 01.10.2020р. № 122-ос у частині визначення строку дії трудового договору, укладеного з ОСОБА_1 до 31.12.2020р.

Наказом ректора університету від 31.12.2020р. № 182-ос продовжено з 01.01.2021р. по 02.03.2021р. термін роботи на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на умовах строкового договору.

Даний наказ позивачка також оскаржувала.

Рішенням суду у справі № 201/3206/21 визнано незаконним наказ від 31.12.2020р. № 182-ос в частині продовження строку дії трудового договору, укладеного з ОСОБА_1 до 02.03.2021р.

Підставами визнання незаконними наказів від 01.10.2020р. № 122-ос та від 31.12.2020р. № 182-ос, було те, що ані призначення позивачки наказом від 01.10.2020р. № 122-ос ОСОБА_1 на посаду 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» з 01.10.2020р. по 31.12.2020р., ані продовження з 01.01.2021р. по 02.03.2021р. терміну роботи позивачки на посаді 0,85 ставки доцентом кафедри «Економіки та менеджменту» на умовах строкового договору жодним чином не погоджувалося сторонами. У судовому засіданні жодними доказами не підтверджено було, що позивачка надавала згоду на укладення трудових договорів зі строками дії до 31.12.2020р. і до 02.03.2021р., а її заява про переведення з 1-ї ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» на 0,85 ставки по 31.08.2021р. свідчить про зворотнє. Суд дійшов висновку, що накази ректора університету від 01.10.2020р. № 122-ос та від 31.12.2020 року № 182-ос, в частині встановлення строків дії трудових договорів з ОСОБА_1 є незаконним, оскільки суперечить п. 2 ч. 1 ст. 21 КЗПП України, внаслідок не погодження сторонами трудового договору строку його чинності.

Рішенням суду ОСОБА_1 поновлено на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» Дніпровського національного університета залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна з 02.03.2021р.

Таким чином, ОСОБА_1 , після поновлення її на роботі мала працювати на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» з 02.03.2021р. і водночас, продовжувала працювати на кафедрі на посаді доцента (без сумісництва) на підставі наказу № 145-ос від 26.09.2019р., яким встановлений строк дії договору з 01.10.2019р. по 30.06.2022р.

Позивачку звільнено з посали 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно із ч. 11 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту» під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти.

Згідно із п. ч. 2 ст. 36 КЗПП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

У свою чергу, пунктами 2 і 3 статті 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Згідно зі статтею 2 КЗпП України право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Статтею 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частино 2 статті 22 КЗпП України передбачено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Положення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою -статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

З матеріалів справи установлено, що відповідачем не виконане негайно рішення суду у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не дивлячись на те, що позивачка зверталась до відповідача із відповідною 25.01.2022р.

Верховний Суд у постанові від 24.01.2019р. у справі № 760/9521/15-ц роз`яснив, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Верховний Суд зауважив, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

А за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

З матеріалів справи установлено, що не дивлячись на те, що рішення суду про поновлення позивачки на роботі було проголошено 12.01.2022р. і це рішення ухвалене за участю представників відповідача, лише 24.06.2022р. (тобто через пів року) наказом № 121-ос поновлено з 02.03.2021р. по 30.06.2022р. позивачку на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент». Підставою наказу вказано постанову Дніпровського апеляційного суду від 08.06.2022р., копія якої одержана університетом 22.06.2022р. (а.с. 74).

Відтак, відповідачем повністю знівельоване рішення суду про поновлення на роботі у частині негайно виконання, внаслідок чого позивачка з 13.01.2022р. не приступила до роботи, вимушена була звертатися до органу виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення.

Натомість у разі виконання рішення суду у встановлений законом спосіб позивачка мала пропрацювати в університеті з 13.01.2022р. і по 30.06.2022р. (пів року). До дати звільнення позивачка так і не була допущена до виконання трудової функції.

Вказана поведінка відповідача безумовно призвела до порушення права позивачки на працю, гарантованого ст. 43 Конституції України.

Відповідаючи на питання позивачки, поставлені у порядку ст. 93 ЦПК України (а.с. 102 - 104), відповідач зазначив, що працівники кафедри «Економіка та менеджмент» ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна були переведеними до УДУНТ 01.11.2021р. на підставі наказу № 06 від 01.11.2021р. «Про введення в дію тимчасового штатного розпису Українського державного університету науки і технологій». Штатна чисельність кафедри «Економіка та менеджмент» у період часу з 02.07.2021р. по 30.06.2022р. складала 8,05 штатні одиниць. У період часу з 02.07.2021р. по 30.06.2022р. на роботу працівники кафедри «Економіка та менеджмент» не приймались. В період часу з 02.07.2021р. по 30.06.2022р. з роботи працівники кафедри «Економіка та менеджмент» Дніпровського національного університету науки і технологій звільнялись. З посад: професор, д.н. держ упр. 0,5 ставки професора кафедри «Економіка та менеджмент»; 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент».

Проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників в УДУНТ регулюється Законом України «Про освіту», Законом України «Про вищу освіту», Положенням «Про заміщення вакантних посад наукових працівників, прийняття на роботу та звільнення працівників науково-дослідних підрозділів Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна», Порядком проведення конкурсного відбору під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка і В.Лазаряна.

Конкурси на заміщення посад науково-педагогічних працівників кафедри «Економіка та менеджмент» Українського державного університету науки і технологій в період часу з 24.02.2022р. по 01.07.2022р. не проводились.

Були працівники в УДУНТ, у яких в період часу з 24.02.2022р. по 30.06.2022р. закінчився контракт. Кількість таких працівників 1 особа по кафедрі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 36 осіб по університету.

Сумісники на кафедрі «Економіка та менеджмент» Українського державного університету працюють, у період часу з 12.01.2022р. по 30.06.2022р. працювали.

На кафедрі «Економіка та менеджмент» УДУНТ, які не є кандидатами чи докторами економічних наук не працюють.

Були працівники кафедри «Економіка та менеджмент» УДУНТ, у яких з 24.02.2022р. закінчився строк дії трудового договору. Вони обіймали наступні посади: професор, д.н. держ упр. 0,5 ставки професора кафедри «Економіка та менеджмент»; 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент». Трудові відносини з ними не продовжувались.

За період часу з 24.02.2022р. на роботу в УДУНТ прийнято 33 працівника. 3 них прийняті на посади науково-педагогічних працівників - 4 особи.

Відповідно до ч. 11 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту» під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти.

Вченою радою ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна від 28.03.2016р., протокол № 8, наказом ректора від 29.03.2016р. № 41 затверджений Порядок проведення конкурсного відбору під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна (а.с. 125 - 143).

Відповідно до п. 2.12 Порядку у разі прийняття на роботу після успішного проходження конкурсу з науково-педагогічним працівником укладають контракт, який є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, але не більше ніж 5 років, та інші умови договору можуть встановлюватися угодою сторін згідно з чинним законодавством України.

Наданим на запит представника позивачки листом Директорату фахової, передвищої та вищої освіти Міністерства освіти і науки України № 3/3105-22 від 28.07.2022р., роз`яснено, що рекомендації щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладення з ними трудових договорів (контактів), затверджено наказом Міністерства освіти і науки України від 10.05.2015р. № 1005 (а.с. 115 116).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 05.10.2015 № 1005 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 26.11.2015 № 1230) затверджені Рекомендації щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів), згідно із п. 1 розділ 1 якого - відповідно до частини одинадцятої статті 55 Закону України "Про вищу освіту" вищі навчальні заклади мають розробити Порядок проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів) (далі - Порядок). Цей Порядок затверджується вченими радами вищих навчальних закладів.

Відповідно до абзацу 2 розділу 4 вказаних рекомендацій конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника в порядку конкурсного відбору рекомендуємо оголошувати не пізніше, ніж через два місяці після набуття нею статусу вакантної, а в порядку обрання за конкурсом не пізніше, ніж за три місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником (не пізніше, ніж через два місяці після набуття нею статусу вакантної). При цьому дату публікації оголошення рекомендуємо вважати першим днем оголошеного конкурсу.

Указаний Порядок продовжує діяти і в УДУНТ, про що підтверджено у відповіді на запит представника позивачки від 29.07.2022р. № 45/1059-21/3, а також у п. 4 заяви відповідача від 08.09.2022р. № 45/1197-21/3, поданої до суду в порядку ст. 93 ЦПК України (а.с. 103 104, 119 - 121).

Згідно із абз. 4 п. 2.5 Порядку конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників проводять до закінчення терміну обрання, якщо науково-педагогічний працівник виконує обов`язки на умовах строкового трудового договору, термін якого закінчується.

Згідно із п. 2.5.3 Порядку конкурс оголошують також на посади, які будуть вакантними з наступного дня після закінчення строку трудового договору (контракту) осіб, які займали ці посади. Конкурс на такі посади оголошується не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення дії строкового трудового договору (контракту) із зазначенням в оголошені про конкурс «вакантна з « » 20 р.».

Згідно із п. 3.1 Порядку ректор університету оголошує конкурс на заміщення посад, які будуть вакантними з певної дати, про що видається відповідний наказ.

Науково-педагогічні працівники, у яких закінчується строковий трудовий договір (контракт), не пізніше ніж за два місяці до його закінчення письмово попереджаються відділом кадрів, через деканів факультетів, про закінчення строку трудового договору (контракту) і звільнення з посади, та про оголошення конкурсу на цю посаду.

Процедура конкурсного відбору на посаду, яка буде вакантною з певної дати, проходить у термін до закінчення строкового трудового договору (контракту) з особою, яка її обіймала.

У п. 3.3 Порядку передбачений перелік документів, які подає претендент на посаду. Згідно із п. 3.4 Порядку для розгляду заяв і документів, поданих претендентами на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, на період проведення конкурсного відбору наказом ректора створюють конкурсну комісію університету та конкурсні комісії факультетів.

Згідно із абзацом 2 п. 3.4.3 Порядку дані про професійний рівень претендента зазначають у відповідному висновку кафедри (іншого структурного підрозділу), який передають на розгляд вченої ради університету (факультету).

Згідно п. 3.9 Порядку завершальному етапу конкурсного відбору на вакантні посади передує обговорення кандидатур претендентів за їх присутності, зокрема, доцента кафедри - на зборах кафедри. Колектив підрозділів із застосуванням процедури прямого таємного голосування пропонують вченій раді університету кандидатури претендентів на зайняття відповідної посади.

Згідно із п. 3.11 Порядку завершальним етапом конкурсного відбору для заміщення посад науково-педагогічних працівників є процедура обрання прямим таємним голосуванням на вченій раді університету (факультету).

Рішення щодо обрання за конкурсом на посади доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів кафедр приймають вчені ради факультетів.

Згідно із п. 3.17 Порядку рішення вченої ради університету, факультету, ННЦ, є підставою для укладення з обраною на посаду науково-педагогічного працівника особою контракту, як особливої форми строкового трудового договору і видання ректором наказу про прийняття її на роботу.

З положень порядку слідує, що право науково-педагогічного працівника на продовження стоку дії договору, укладеного на умовах строкового трудового договору (контракту) забезпечуються конкурсною процедурою для заміщення посади після закінчення строку дії трудового договору, яка передбачає попереднє інформування працівника не пізніше ніж за два місяці до закінчення стоку дії трудового договору, про закінчення відповідного строку, звільнення з посади і оголошення конкурсу на цю посаду. Умовами проведення конкурсу забезпечуються рівні можливості такого працівника взяти участь у конкурсі на заміщення посади, регламентованими умовами конкурсних процедур та прийняттям колегіального рішення про можливість укладення (в тому числі й на новий строк) трудового договору з працівником, переможцем конкурсного відбору. Завершення конкурсних процедур у термін до закінчення строку дії трудового договору у науково-педагогічного працівника, який обіймає таку посаду, у випадку перемоги в конкурсному доборі, забезпечить безперервність виконання трудової функції.

Суд погоджується із доводами позивачки про те, що погоджуючись на заміщення посади на умовах строкового трудового договору (контакту), позивачка мала легітимні очікування щодо подальшої можливості продовження трудових відносин з роботодавцем, в тому числі, за наслідками проведення конкурсу, який мав би бути проведеним до закінчення строку дії трудового договору (контракту) з позивачкою.

З урахуванням введення режиму воєнного стану в Україні, конкурсні процедури за заміщенням вакантних посад науково-педагогічних працівників в УДУНТ, як правонаступника ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна, в період часу з 24.02.2022р. по 30.06.2022р. - не проводились, що підтверджується відповіддю відповідача.

Адресованим керівникам закладів вищої освіти листом Міністерства освіти і науки України № 1/3594-22 від 22.03.2022р. «Про продовження строків трудових договорів (контрактів) з науково-педагогічними працівниками», , запропоновано керівникам закладів освіти розглянути можливість продовження строків трудових договорів (контрактів) з науково-педагогічними працівниками за наявності у них педагогічного навантаження до 31 серпня 2023 року (а.с. 148).

Наказом в.о. ректора УДУНТ від 21.04.2022р. № 117-К «Про перенесення конкурсу на заміщення вакантних посад науково- педагогічних працівників у 2022 році» прийнято рішення про перенесення конкурсу, як виняток, на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, які працюють на умовах строкових договорів (контрактів) та термін дії яких закінчується 30.06.2022 року. Науково-педагогічні працівники, термін дії строкових договорів (контрактів) яких закінчується 30.06.2022 року, підлягають звільненню за п. 2 ст. 36 КЗПП України (п. 1 наказу) (а.с. 124).

В подальшому, наказом в. о. ректора УДУНТ від 02.05.2022 року № 127-К «Про внесення змін та доповнень до наказу від 21.04.2022 року № 117-к», текст п. 1 наказу від 21.04.2022 року № 117-к «Про перенесення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників у 2022 році» відмінено і викладено в наступній редакції:

«Зважаючи на те, що в умовах встановленого з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні неможливо якісно провести конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів продовжити строки трудових договорів (контрактів) з вказаними науково-педагогічними, термін дії яких закінчується 30 червня 2022 року та стокових договорів працівників, які були призначені на посади науково-педагогічних працівників до обрання за конкурсом, до 31 серпня 2022 року за наявності педагогічного навантаження».

Отже, за змістом цього наказу, для науково-педагогічних працівників, у яких закінчувався строк дії трудового договору 30.06.2022 року, за наявності навчального навантаження, слід було продовжити строки трудових договорів (контрактів) до 31.08.2022р.

Таким чином, правовою гарантією для науково-педагогічних працівників УДУНТ, в яких закінчувався строк дії трудових договорів (контрактів) 30.06.2022р., тобто в період, коли конкурсні процедури не проводились, була можливість продовження строків трудових договорів до 31 серпня 2022 року, за наявності педагогічного навантаження.

Як видно з п. 4 відповіді відповідача на адвокатський запит адвоката Самухи В.О. від 29.07.2022р. № 45/1059-21/3 (а.с. 119 121) науково-педагогічним працівникам, які працювали за контрактом, та у яких закінчувалась дія контракту, дію контактів було продовжено до 31.08.2023р.

При цьому, згідно із наказом від 02.05.2022р. № 127-К строк дії трудових договорів (контрактів) підлягав продовженню до 31.08.2022р.

У п. 1 відповіді відповідача на адвокатський запит від 23.08.2022 року № 45/1138-21/3 (а.с. 144) вказано, що нікому з науково-педагогічних працівників кафедри «Економіки та менеджменту» не було продовжено дію контрактів до 31.08.2022р.

У відповіді на адвокатський запит від 20.09.2022р. № 45/1241-21/3 (а.с. 155) також підтверджено, що серед науково-педагогічних працівників, які працювали у ДНУЗТ імені академіка В.Лазаряна і були переведеними до УДУНТ відсутні працівники, з якими були укладеними безстрокові трудові договори (контакти). Серед науково-педагогічних працівників УДУНТ не має таких, з якими укладені безстрокові трудові договори (контракти).

Інформація про наявність сумісників підтверджується пунктом 3 відповіді на адвокатський запит від 19.09.2022р. № 45/1237-21/3, згідно якої в період часу з 02.07.2021р. по 30.06.2022р. на умовах внутрішнього сумісництва на кафедрі «Економіка та менеджмент» Українського державного університет/ науки і технологій працювали - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , остання в зазначений період часу була деканом економіко-гуманітарного факультету Українського державного університету науки і технологій

У п. 1 відповіді зазначено, що 20.06.2022р. продовжено дію контракту для працівника кафедри «Економіки та менеджменту» ОСОБА_8 згідно додаткової угоди № 25-07-22 від 20.06.2022р. Термін продовження контракту з 01.07.2022р. по 31.08.2023р. ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 були працівниками кафедри «Економіки та менеджменту» Українського державного університету науки і технологій в період часу з 02.07.2021р. по 30.06.2022р. (а.с. 156-157).

Водночас, згідно із п. 2 протоколу засідання кафедри «Економіки та менеджменту» № 10 від 27.05.2022р., копія якого долучена до відповіді на адвокатський запит (а.с. 145-146) вирішено продовжити термін перебування на посадах з 01.07.2022р. по 31.08.2023р. наступним науково-педагогічним працівникам - ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Відповідно до ч. 12 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту» в окремих випадках, у разі неможливості забезпечення освітнього процесу наявними штатними працівниками, вакантні посади науково-педагогічних працівників можуть заміщуватися за трудовим договором до проведення конкурсного заміщення цих посад у поточному навчальному році.

Факт виконання трудової функції за посадами науково-педагогічних працівників кафедри «Економіки та менеджменту» УДУНТ сумісниками підтверджений у п. 6 відповідача на адвокатський запит від 29.07.2022р. № 45/1059-21/3, згідно із якою сумісники на кафедрі «Економіки та менеджменту» УДУНТ в період часу з 02.07.2021р. по 30.06.2022р. працювали (а.с. 120).

Це також підтверджено відповіддю відповідача від 08.09.2022р. № 45/1197-21/3, поданої в порядку ст. 93 ЦПК України, згідно із якою сумісники на кафедрі «Економіки та менеджменту» УДУНТ працюють (а.с. 104).

У витягу з наказу № 06 від 01.11.2021р. «Про введення в дію тимчасового штатного розпису Українського державного університету науки і технологій» наведений список науково-педагогічного персоналу кафедри « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де, зокрема міститься інформація про сумісників: 1. ОСОБА_8 - внутрішнє сумісництво - 0,2 ставки; 2. ОСОБА_10 - внутрішнє сумісництво - 0,2 ставки; 3. ОСОБА_7 - внутрішнє сумісництво - 0,2 ставки; 4. ОСОБА_9 - внутрішнє сумісництво - 0,1 ставки; 5. ОСОБА_14 - внутрішнє сумісництво - 0,35 ставки (а.с. 117 - 118).

Згідно із резолюціями на заяві ОСОБА_1 від 29.06.2022р., їй відмовлено у продовженні трудових відносин у зв`язку із відсутністю навчального навантаження.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду жодних доказів неможливості забезпечити позивачку навчальним навантаженням з урахуванням того, що на кафедрі продовжували працювати сумісники. До того ж, наявність сумісників на кафедрі «Економіки та менеджменту» вказує про у відповідача була можливість продовжити позивачці строк дії контракту із забезпеченням останньої навчальним навантаженням.

Як видно із положень Порядку проведення конкурсного відбору під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДНУЗТ імені академіка В. Лазаряна, прийняття науково-педагогічних працівників на роботу відбувається виключно за результатами конкурсу та шляхом укладення контракту на обмежений строк. Проте у зв`язку із уведенням воєнного стану в України конкурс не проводився і діючі контракти із працівниками, які виявили бажання працювати - автоматично продовжені до 31.08.2023р. Лише позивачка ОСОБА_1 була звільнена з 30.06.2022р. у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, хоча також виявила бажання працювати далі. Тому її контракт також мав бути автоматично продовжений.

З установлених судом обстави слідує, що сам по собі факт закінчення строку дії трудового договору з позивачкою, з урахуванням неможливості проведення конкурсних процедур для заміщення посади і подальшого продовження дії трудових контрактів іншим працівникам кафедри, вказує на безпідставність звільнення позивачки за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а тому суд доходить висновку, що п. 11 наказу про звільнення ОСОБА_1 від 27.06.2022р. № 123-ос є незаконним.

Що стосується позовної вимоги про скасування п. 11 наказу, то така вимога позивачки не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Установлено, що оспорюваний наказ виданий відповідною посадовою особою і в межах його компетенції, тобто жодних підстав для скасування наказу немає, а оскільки, позивач звільнений з роботи з порушенням норм трудового законодавства, тобто незаконно, то цей наказ, щодо звільнення позивача, може бути визнаний лише незаконним.

Внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995р. (з подальшими змінами і доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходить з того, що такий заробіток підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з дня звільнення (27.06.2022р.) і по день ухвалення судового рішення.

Так, частина 2 ст. 235 КЗпП України передбачає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Отже, з огляду на положення процесуального закону та враховуючи вимоги трудового законодавства, слід дійти висновку, що суд, у випадку поновлення на роботі працівника, самостійно, в силу вимог закону, має обрахувати середній заробіток за час вимушеного прогулу визначивши період стягнення з дня звільнення по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

При цьому, необхідно зазначити, що визначення саме такого періоду не може вважатись виходом за межі позовних вимог відповідно до положень процесуального закону, оскільки нормами трудового законодавства урегульовано, що середній заробіток повинен бути виплачений за весь час вимушеного прогулу, тобто з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі, який, в даному випадку, є днем ухвалення відповідного судового рішення.

Таким чином, період вимушеного прогулу, з урахуванням означеного вище, слід визначити з 27.06.2022р. (день звільнення) по 26.09.2022р. (день ухвалення рішення судом про поновлення на роботі).

Відповідно до положень п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: з) вимушеного прогулу. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу мав би застосовуватись розмір доходу за квітень і травень 2022 року, тобто за два місяці, що передують події звільнення у червні 2022 року.

Водночас, у даній конкретній ситуації, оскільки позивачка не приступала до виконання трудових функцій після поновлення її на роботі з 02.03.2021р., внаслідок того, що відповідач не виконав рішення суду, а суд у рішенні по справі № 201/33206/21 обраховував середньоденну заробітну плату позивачки (після вирахування податків і зборів) у розмірі 568,22 грн., то ураховуючи час вимушеного прогулу: з 27.06.2022р. до 13.01.2022р., то суд вважає за можливе обрахувати середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із середньоденну заробітну плату позивачки у розмірі 568, 22 грн.

В період вимушеного прогулу включаються робочі дні з 27.06.2022р. до 26.09.2022р. Кількість робочих днів становить: у червні 2022 року (з 27.06.2022 року) - 4 робочих дні, у липні 2022 року - 21 робочий день, у серпні 2022 року - 23 робочих днів, у вересні 2022 року (по 26.09.2022р. включно) - 18 робочих днів Загальна кількість робочих днів становить 66.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу (після вирахування податків і зборів) становить: 568,22 грн. * 66 робочих днів = 37502,52 грн.

Згідно приписів п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Про правильність проведення розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням податків і зборів також підтверджується у постанові Верховного Суду від 25.03.2021р. по справі № 185/2109/18-ц (номер в ЄДРСР 95907359).

Враховуючи викладене, вимоги позивачки підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу (без урахування податків і зборів), який становить за період з 27.06.2022р. до 26.09.2022р. в розмірі 37502,52 грн.

Судове рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, підлягає негайному виконанню (п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати таким чином.

Приймаючи до уваги, що при подачі позову позивачка була звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про поновлення на роботі, а за частину позовних вимог - про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу сплатила судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с. 1), то у зв`язку із задоволенням позовних вимог про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. (мінімальна ставка за вимоги немайнового характеру - поновлення на роботі), а на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. (мінімальна ставка за вимоги майнового характеру - стягнення середнього заробітку).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ч. 1 ст. 274. ч. 5 ст.279, п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Українського державного університету науки і технологій (третя особа Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати незаконним пункт 11 наказу Українського державного університету науки і технологій від 27.06.2022р. № 123-ос про звільнення ОСОБА_1 з 30.06.2022р. з посади 0,85 ставки доцента кафедри «Економіка та менеджмент» на іпдстаі п. 2 ст. 36 КЗпП України після закінчення дії строкового договору

Поновити ОСОБА_1 на посаді 0,85 ставки доцента кафедри «Економіки та менеджменту» Українського державного університету науки і технологій з 01.07.2022р.

Стягнути з Українського державного університету науки і технологій (код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.06.2022р. по день ухвалення рішення в розмірі 37502,52 грн. без утриманні з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Українського державного університету науки і технологій (код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992,40 грн.

Стягнути з Українського державного університету науки і технологій (код ) на користь держави судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова