Справа № 697/1470/22
Провадження № 6/697/40/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши подання Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження боржника керівника юридичної особи ОСОБА_1 права у виїзді за межі України у зв`язку з невиконанням зобов`язань зі сплати боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Канівського відділу ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Власенко Н.Г. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника керівника юридичної особи ОСОБА_1 права у виїзді за межі України у зв`язку з невиконанням зобов`язань зі сплати боргу.

Подання мотивоване тим, на виконанні у державного виконавця Канівського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 68888449. Зведене виконавче провадження містить виконавче провадження АСВП № 68885111 з виконання виконавчого листа від 14.02.2022 № 580/6987/21 про стягнення з видавничо-поліграфічного товариства з обмеженою відповідальністю «Родень» на користь Головного управління ПФУ в Черкаській області боргу в сумі 8747,02 грн. та виконавче провадження АСВП № 67519439 про стягнення з видавничо-поліграфічного товариства з обмеженою відповідальністю «Родень» на користь Черкаської обласної ради боргу в сумі 151239,18 грн.

Боржником добровільно рішення суду не виконується, борг не сплачується. Керівником видавничо-поліграфічного ТОВ «Родень» є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З метою належного виконання рішення суду, просить тимчасово обмежити керівника видавничо-поліграфічного ТОВ «Родень» Перевалову Наталію Миколаївну у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань зі сплати боргу.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд подання у його відсутність, подання підтримує.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ (далі Закон № 3857-ХІІ) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у пункті 5 частини першої ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у пункті 18 частини третьої ст. 11 Закону № 606-ХІV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Згідно з пунктом 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю вчасною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах, національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав чи свобод інших осіб.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини переборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховує що відомостей про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали справи не містять, оскільки всі направлення повернулись відправнику за закінченням терміну зберігання.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем до подання не долучено належних, допустимих та достатніх доказів того, що боржник вчиняє умисні свідомі дії, спрямовані на невиконання відповідного зобов`язання, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення; не вказано, які перешкоди вчинені з боку боржника для проведення виконавчих дій державному виконавцеві. Не надано належних доказів свідомого чи умисного ухилення боржником від виконання зобов`язання, при наявності змоги виконати таке зобов`язання.

За вказаних обставин, суд позбавлений можливості дійти висновку, що боржник взагалі може вважатися повідомленим, зокрема, про початок примусового виконання рішення, що передбачено ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

Таким чином, державним виконавцем не надано відомостей щодо отримання боржником постанов виконавчого провадження та викликів останнього, а особа, яка не є повідомленою про покладені на неї обов`язки, не може вважатися такою, що ухиляється від їх виконання.

Крім того, слід зауважити, що звернення державного (приватного) виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним (приватним) виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження боржника керівника видавничо-поліграфічного ТОВ «Родень» Перевалової Наталії Миколаївни права у виїзді за межі України у зв`язку з невиконанням нею зобов`язань зі сплати боргу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Б . К . Скирда