Справа № 545/5012/22
Провадження № 2/545/1885/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області - Гальченко О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про відшкодування моральної шкоди органом місцевого самоврядування за порушення права на інформацію,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2022 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшли матеріали позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про відшкодування моральної шкоди органом місцевого самоврядування за порушення права на інформацію, які суддя отримала 19.10.2022 року.

Поданий позов не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, так як не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Посилання позивача на п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» як підставу звільнення від сплати судового збору, не є вірним. Так, відповідно до п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Ст. 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб під час здійснення повноважень.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню у вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди належать : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю ) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до пункту 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог : спосіб ( способи ) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб ( способи ) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач прохає суд визначити у рішенні.

Позивачем не зазначено вимогу про визнання незаконним рішення чи дій органу державної влади, що рішення є незаконним, дії протиправними. Таким чином, процесуальним обов`язком позивача є долучення до позовної заяви доказів в підтвердження правової підстави звернення до суду з вказаним позовом та підстави звільнення від сплати судового збору.

При цьому, слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди ( матеріальних збитків ) та моральної шкоди. Разом із цим, як вбачається, позивачем викладено також матеріально-правову вимогу про відшкодування моральної шкоди.

П. 3 Постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, збитки це грошова оцінка ( еквівалент ) заподіяної матеріальної шкоди. Під шкодою розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру, що узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Таким чином, посилання в позові на звільнення від сплати судового збору відповідно до положень закону є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону.

Тому позивач має сплатити за подання позовної заяви судовий збір, який складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Без усунення зазначених недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження судута підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про відшкодування моральної шкоди органом місцевого самоврядування за порушення права на інформацію залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом семи календарних днів з дня отримання позивачем ухвали.

Попередити позивача, що відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки, позовна заява буде вважатись неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. О. Гальченко