Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1875/21

Номер провадження: 2/511/30/22

12 травня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання Захарової О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката - Нестерчука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна та в режимі відео конференції за допомогою онлайн сервісу відео зв`язку, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової Альвіни Йосипівни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської Області Іванової Альвіни Йосипівни, в якій просила: скасувати постанову про відмову в учиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й. №256/02-14 від 11.06.2021 року у повному обсязі та стягнути з приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області (67400, м. Роздільна, вул. Європейська, 446) на її користь судовий збір у розмірі 908, 00 грн

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При житті ОСОБА_2 залишив на її ім`я заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Івановою А.. та зареєстровано у реєстрі за № 370 від 14.08.2020 року. Після відкриття спадщини, 08.12.2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової Альвіни Йосипівни з заявою про прийняття спадщини, після чого заведено спадкову справу № 55/2020. 11.06.2021 року приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванова АЙ. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 256/02-14, якою відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що на адресу нотаріуса надійшла ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту складеного ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що правовою підставою вказаного рішення нотаріус визначила положення ст. 42 ЗУ «Про нотаріат», яка передбачає відкладення та зупинення нотаріальної дії, в той час, як остаточне рішення нотаріуса прийняте на підставі ст.49 зазначеного Закону. Вважає, що рішення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії суперечить нормам чинного законодавства, порушує її цивільні права і законні інтереси і підлягає скасуванню через відсутність законних підстав для її винесення.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається в порядку загального позовного провадження. ( а.с.15)

23.09.2021 року відповідач через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та просила суд у задоволенні позову відмовити повністю. ( а.с. 19-21)

Відзив обґрунтований тим, що у провадженні приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й. знаходиться спадкова справа № 55/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . За даними, що містяться у спадковій справі, наявний заповіт, складений спадкодавцем на ім`я позивача та на ім`я ОСОБА_3 , який було посвідчено 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановою А.Й. за реєстровим №370. Зазначеним вище заповітом ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті зробив розпорядження щодо належного йому майна, визначив коло спадкоємців та розподілив заповідане майно між спадкоємцями за заповітом. У строк передбачений ст.1269 Цивільного кодексу України, на адресу приватного нотаріуса надійшли заяви спадкоємців визначених заповітом, про прийняття кожним з них спадщини з усіх підстав, передбачених чинним законодавством України. Крім заяв від імені спадкоємців визначених заповітом, на її адресу надійшли заяви від імені дочки спадкодавця - ОСОБА_4 , від імені сина спадкодавця - ОСОБА_5 , та від імені ОСОБА_6 , яка діяла як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою якої визначено, що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою спадкодавця.Позивачем, у передбачені законом строки було подано заяву про прийняття спадщини, про видачу свідоцтв про право власності, свідоцтв про право на спадщину, та відповідно до вимог чинного законодавства було надано оригінали правовстановчих документів та сплачені необхідні платежі для вчинення нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності.Під час підготовки документів до видачі свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності, аналізуючи документи наявні у спадковій справі було встановлено наступне: 02квітня 2021 року ОСОБА_4 , в рамках зазначеної вище спадкової справи, було подано заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину на майно, щодо якого наявне розпорядження за заповітом. Так як ОСОБА_4 не є спадкоємцем визначеним заповітом, нею було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину щодо зазначеного у заяві майна та 06.04.2021 року винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину за № 139/02-14 та роз`яснено про порядок оскарження такої постанови в судовому порядку. 06 травня 2021 року на її адресу надійшла ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року (справа №511/427/21) за позовом ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним. Тому вона, 11.06.2021 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 256/02-14, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до вирішення справи судом.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.10.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті. ( а.с. 43)

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.11.2021 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової Альвіни Йосипівни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зупинено до закінчення розгляду цивільної справи №511/427/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним - суддею Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж.В. ( а.с.49)

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.02.2022 року ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.11.2021 року про зупинення провадження скасовано та справа направлена до Роздільнянського районного суду Одеської області для продовження розгляду. ( а.с.79)

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.04.2021 року поновлено провадження у справі. ( а.с.85)

У судовому засіданні в режимі відео конференції за допомогою онлайн сервісу відео зв`язку позивач ОСОБА_1 та ії представник, адвокат Нестерчук С.В., якій діяв на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.04.2021 року та ордеру від 30.09.2021 року, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванова А.Й. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, просила суд в задоволені позовних вимог ит ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який залишив на ім`я позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Івановою А.Й. та зареєстрований у реєстрі за № 370 від 14.08.2020 р.

08.12.2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й., із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після чого нотаріусом заведено спадкову справу № 55/2020.

02.04.2021 року ОСОБА_4 , в рамках зазначеної вище спадкової справи, було подано заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , щодо якого наявне розпорядження за заповітом.

06.04.2021 року приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванова А.Й. винесла постанову № 139/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальних дій - видачі ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за законом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , щодо якого наявне розпорядження за заповітом. ( а.с.8)

06.05.2021 року приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванова А.Й. отримала ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року ( справа 511/427/21) про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним та витребування у приватного нотаріуса Іванової А.Й. копію спадкової справи №55/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 . ( а.с.29,30)

08.06.2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . ( а.с.27)

11.06.2021 року приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванова А.Й. винесла постанову № 256/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до вирішення судом справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. ( а.с.8)

У спірній постанові зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку із тим, що на адресу приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й. надійшла ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту складеного ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , який було посвідчено приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановою А.Й за реєстровим №370 (справа № 511/427/21, номер провадження: 2/511/278/21).

Відтак, нотаріус вважала, що виходячи з викладеного, на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості.

За приписами ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Питання видачі свідоцтва про право на спадщину та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5.

Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно ст. 2 Закону України «Про нотаріат» правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Стаття 34 ЗУ «Про нотаріат» містить вичерпний перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця . За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом . Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Ці правила закріплені і в «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 за пунктом 3 Глави 13 якого нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Статтею 50 Закону № 3425-XII передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Згідно ч.2 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Главою 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (у редакції, чинній на час винесення спірної постанови), регламентується процедура видачі свідоцтв про право на спадщину.

Відповідно до пп. 5.1 вказаного Порядку, при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

Підпункт 5.3 Порядку визначає, що якщо заповіт визнаний судом недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 та 231 Цивільного кодексу України.

Підпунктом 5.4 Порядку передбачено, що у разі визнання заповіту недійсним спадкування відбувається за законом.

Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. (4.13) .

Як встановлено вище, відповідач відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з перебуванням на розгляді у Роздільнянському районному суді Одеської області справи щодо визнання заповіту недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вважає, що рішення відповідача про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 станом на 11.06.2021 року є правомірним, оскільки нотаріальна діяльність в якості свого предмета має безспірні справи щодо реалізації цивільних прав, як наслідок, нотаріус позбавлений можливості самостійно встановити розмір (склад) спадкового майна померлого ОСОБА_2 , за умови наявності спору між особами, які подали заяву про прийняття спадщини, який розглядається у порядку цивільного судочинства, та результати вирішення якого можуть безпосередньо вплинути на нього.

Аналогічний висновок з приводу спірних правовідносин викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 489/3438/18.

Таким чином, відповідач діяла у відповідності до вимог законодавства, оскільки видача 11.06.2021 року позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом могла призвести до порушення майнових прав інших осіб.

При цьому, суд вважає, що відмова у задоволенні позовних вимог, як і оскаржувана постанова відповідача, не порушує спадкових прав позивача, оскільки відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України) та видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена (ч. 11 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»), а лише свідчить про законність оскаржуваного рішення станом на 11.06.2021 року

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1216-1218,1223,1269,1270,1296,1297 ЦК України, ст..ст. 1,2,5,42,49,50,68 ЗУ «Про нотаріат»,Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, ст.ст. 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової Альвіни Йосипівни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 16 травня 2022 року.

Суддя С. І. Гринчак