Справа № 148/358/22
Провадження №2/148/281/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

17 травня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до трьох років,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, 27.06.2020 між нею та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач не надає жодної фінансової підтримки на її утримання, хоча він є здоровим та працездатним. З часу залишення сім`ї чоловік припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання під час догляду нею за дитиною. Вона ж доходу немає, що ставить її у скрутне становище.

Через дані обставини вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання кошти в розмірі 2000 гривень з часу звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

В судове засідання позивач не з`явилась, в поданій позовній заяві зазначила про розгляд справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 27.06.2020 серія НОМЕР_1 (а.с.5) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.2020.

Згідно копії свідоцтва про народження від 15.06.2021 серія НОМЕР_2 (а.с.4) сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії довідки виконкому Тульчинської міської ради №103/16-17 від 21.03.2022 (а.с.6) син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст. ст. 75, 79, 80, 84 СК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В свою чергу, ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному із подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що в судовому засіданні підтверджено наявність шлюбу між сторонами, а також проживання з позивачем спільної з відповідачем дитини сина ОСОБА_4 , беручи до уваги, що відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, працездатним, доказів щодо інших утриманців, а також неможливості сплачувати аліменти відповідачем суду не представлено, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення з нього аліментів на її утримання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших утриманців немає, обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку у заявленому позивачем розмірі.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача до суду не надав.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 21.03.2022, тому саме з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80 СК України, ст. ст. 4, 13, 81, 15, 76-81, 141, ст. 263-265, 282-282, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до трьох років задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень), щомісячно, починаючи з 21.03.2022 і до досягнення синомОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривень 40 коп.) судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: