Номер провадження: 22-ц/813/8110/22
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Воронцової Л.П. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Полікарпової О.М.

секретар Трофименко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Павленко Альони Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2022 року в справі за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» - Кондратея Олексія Вікторовича про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд громадянки без її згоди чи згоди її законного представника,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства Міський психіатричний диспансер Кондратей Олексій Вікторович звернувся до суду з заявою про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд громадянки ОСОБА_1 без її згоди чи згоди її законного представника.

В обґрунтування поданої заяви покликався на те, що ОСОБА_2 - чоловік ОСОБА_1 , звернувся із заявою до лікаря - психіатра з проханням провести психіатричний огляд його дружини, яка вчиняє реальні наміри та дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

Заява мотивована тим, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого остання вчиняє реальні наміри та дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, вона може завдати значної шкоди своєму здоров`ю у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Її чоловік ОСОБА_2 01.08.2022 року подав заяву до диспансеру, в якій зазначив про неадекватну та агресивну поведінку його дружини ( ОСОБА_1 ). Він намагався оглянути останню на дому у присутності заявника та їх сина, але ОСОБА_1 втекла з дому, погрожувала чоловікові та сину фізичним насиллям. Психічний стан ОСОБА_1 різко погіршився улітку 2022 року, після загибелі одного із синів у бойових діях на сході України, остання стала вважати, що у смерті сина винуваті чоловік та другий син, із-за чого погрожувала останнім. Зазначає, що ОСОБА_1 неможливо оглянути у добровільному порядку лікарем-психіатром, просив на підставі ЗУ Про психіатричну допомогу надати дозвіл на примусовий психіатричний огляд ОСОБА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси заяву задоволено. Надано дозвіл на примусовий психіатричний огляд громадянки ОСОБА_1 без її згоди.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павленко А.Л., подала апеляційну скаргу, в обгрунтування якої зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ґрунтується виключно на висновку лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» - ОСОБА_3 .

Зазначає, що у неї з чоловіком склалися непрості стосунки, він її зневажав та застосовував фізичне насилля, шлюбні стосунки між ними припинені. Після трагічної загибелі, внаслідок російської агресії, їх меншого сина, який був єдиним із членів сім`ї, хто її любив і підтримував та склав заповіт на її ім`я, їх відносини погіршилися, у зв`язку з чим вона змушена була переїхати від своєї родини, яка займалась її відвертим цькуванням і неодноразово висловлювала погрози про визнання її недієздатною, щоб вона не змогла розпоряджатися своєю власністю та облаштувати своє життя без залежності від останніх.

Наразі, вона проживає окремо і змушена звернутися за правовою допомогою, задля попередження ситуації, при якій вона буде поміщена у заклад закритого типу в оточенні фінансово мотивованих її чоловіком спеціалістів, які нададуть вочевидь завідомо неправдиві висновки щодо її стану здоров`я.

Вказує на те, що висновок лікара-психіатра від 02.08.2022 є тотожним за змістом із заявою ОСОБА_2 від 01.08.2022, лікар не міг за такий короткий проміжок часу перевірити та зібрати необхідну інформацію. У висновку про погіршення психологічного стану ОСОБА_1 , в той час, як остання не перебувала на обліку у лікаря психіатра, крім того остання є діючим викладачем Комунального закладу «Одеський навчально-реабілітаційний центр «Зоресвіт» Одеської обласної ради, у зв`язку з чим постійно проходить медичний огляд, про що свідчать наданні до апеляційного суду документи, а саме: медичні довідки від 09.08.2022 року про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричного оглядів серія ААН № 494222 та ААН № 578481, видані Комунальним некомернійним підприємством «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня і м. Академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної Ради; сертифікат від 09.08.2022 року про проходження профілактичного наркологічного огляду серія РРУ № 062303, виданий КНП І «ВОНД «Соціотерапія», за результатами якого на обліку ОСОБА_1 не перебуває.

Медичний центр «Ляйп Віннер» 12.08.2022 року провів ретельний огляд ОСОБА_1 та видав медичну довідку для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи. За висновками лікарсько- консультативної комісії ОСОБА_1 придатна для отримання відповідного дозволу.

Вказує на те, що ОСОБА_1 в минулому постійно проходила обов`язкові попередній та періодичний психіатричні огляди, являється атестованим педагогом, тобто висновок лікаря-психіатра ОСОБА_3 , з огляду на зазначене, є сумнівним.

З метою спростування висновків штучно створеної ситуації уявної психічної хвороби та задля викриття неправдивих заяв з боку її чоловіка та сина, ОСОБА_1 в період 01.09.2022 року пройшла обстеження в Комунальному некомернійному підприємстві «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня і м. Академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної Ради, а саме у лікаря-психіатра Онофрійчук Світлани Михайлівни, яка винесла уточнений діагноз без психічних розладів, цей висновок підписано особисто лікарем-психіатром та завідувачкою поліклінікою ОСОБА_4 , тобто ОСОБА_1 без примусу самостійно здійснила обстеження та має документальне підтвердження відсутності у неї психічних розладів.

Що стосується долученого до заяви термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №141298 від 10.07.2021 року, апелянт зазначає, що з`ясувати його зміст не виявляється можливим у зв`язку з його неякісним технічним виконанням. Представлений доказ є нечитабельним і виникає сумнів , що суд першої інстанції надав належну оцінку наданому доказу. Крім того, суд першої інстанції критично не поставився до подій, що викладені лікарем-психіатром в мотивувальній частині заяви щодо «неналежної поведінки» ОСОБА_1 в 2021 року, яка призвела до складання Термінового заборонного припису і, як наслідок, не встановлено того факту, що насправді мала місце чергова сімейна лайка на тлі виниклих сімейних чвар.

Постановою Київського районного суду міста Одеси в справі № 947/22072/21 від 06.08.2021 року ОСОБА_1 визнано невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили, зацікавленими особами не оскаржувалась.

Щодо повідомлення про розгляд справи, яка була призначена 05.09.2022 року, апелянт зазначає, про те що намагання вручити повістку в день проведення судового засідання особою, з якою у неї склалися вкрай негативні відносини є порушенням її права на правову допомогу і права на справедливий судовий розгляд.

Апелянт просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «міський психіатричний диспансер» Кондратея Олексія Вікторовича про надання дозволу на її примусовий психіатричний огляд без її згоди.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник адвокат Павленко А.Л. апеляційну скаргу підтримали, на доводах зазначених у ній.

Адвокат Павлленко А.Л. заявила клопотання про залучення документів і допит свідка, посилаючись на розгляд справи судом у відсутності її довірителя без належного повідомлення і неможливості, як наслідок, надання ними доказів до суду першої інстанції.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, які не заперечували проти його задоволення, ухвалила про його задоволення, долучення до справи доказів, долучених до апеляційної скарги та дослідження їх в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що викладене у заяві лікарем не відповідає дійсності, між нею та чоловіком і старшим сином існують напружені стосунки, вони прагнуть помістити її до закладу закритого типу, зробивши психічно хворою, тоді як вона такою не являється, що підтверджується її щорічними медоглядами, як педагога, позитивною характеристикою за місцем роботи у навчальному закладі, пропозицією продовження з нею на наступний навчальний рік трудових відносин, і врешті, проходженням нею, за місцем її теперішнього перебування, у добровільному порядку обстеження у КНП Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня, яким уточнено діагноз без психічних розладів. Адвокат Павленко А.Л. зазначила, що належних доказів про те, що її довіритель двадцять років тому мала певне психіатричне захворювання заявником суду першої інстанції не було надано, як відсутні докази агресивної неадекватної поведінки ОСОБА_1 , які стали підставою для надання лікарем позитивного висновку і звернення з даною заявою до суду, відсутній причинно- наслідковий зв`язок між хворобою її довірительки двадцятирічної давності і необхідністю її примусового психіатричного огляду. Отримання ж її довірителем відновлених особистих документів, ініціювання нею отримання сертифікатів, зокрема, на право проведення онлайн занять спростовують твердження заявника про неспроможність останньої самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Заявник - лікар-психіатр Кондратей О.В. апеляційну скаргу не визнав, просить її відхилити, рішення суду залишити без змін. Зазначив, що свій висновок про необхідність примусового психіатричного огляду ОСОБА_1 він зробив на підставі інформації, яку надав йому чоловік останньої про її неадекватну агресивну поведінку, вважає її психічно хворою і такою, що має загострення хвороби після психотравмуючої події смерті сина. 02 серпня 2022 року він приходив за місцем проживання подружжя ОСОБА_5 , щоб оглянути ОСОБА_6 , яка пішла з дому і згодом телефонувала сину з погрозами, що вона їм влаштує. 05 серпня 2022 року він приходив з працівником поліції для вручення ОСОБА_1 судової повістки, проте вона втікла з дому. Інформацію про ОСОБА_1 , надану її рідними він не перевіряв, дійшов висновків на підставі свого професійного досвіду і знань. В день судового засідання по телефону він отримав інформацію із Обласного психоневрологічного диспансеру про те, що ОСОБА_1 у 90-х - 2000-х роках перебувала на стаціонарному лікуванні з певним діагнозом психічного захворювання, про що він склав довідку і надав суду, первинних медичних документів, які б підтверджували надану йому інформацію у нього не було.

Прокурор Шептіліс О.І. доводи апеляційної скарги вважає обгрунтованими, просила її задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви лікаря Кондратей О.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши докази, надані апелянтом до суду апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Предметом спору у справі, яка переглядається, є проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку.

Правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою, виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади визначає «Закон України «Про психіатричну допомогу».

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Принципами захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги, прийнятих резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119, закріплено принцип добровільності медичного огляду з метою визначення того, чи страждає особа на психічне захворювання, який передбачає, що жодна особа не може бути примушена до проходження медичного огляду з метою визначення того, чи страждає вона на психічне захворювання, крім як у відповідності до процедури, передбаченої внутрішнім законодавством держави (Принцип 5).

Стаття 43 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я вимагає для застосування методів діагностики, профілактики та лікування згоду інформованого відповідно до статті 39 цих Основ пацієнта.

Мета проведення психіатричного огляду, суть добровільного звернення за психіатричною допомогою, а також випадки, коли психіатричний огляд може бути проведено без усвідомленої згоди особи або її законного представника, визначено Законом України »Про психіатричну допомогу «.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання особи або за її усвідомленою письмовою згодою.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра.

У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку.

До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психічного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно (частина третя статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Вказані норми статей 7, 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» конкретизують положення цього закону про презумпцію психічного здоров`я (стаття 3) і про те, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями (стаття 4), а також статей 3, 8 Конституції України, які визначають принцип верховенства права і обов`язок держави з утвердження і забезпечення прав і свобод людини, та частини другої статті 9 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» про те, що обмеження прав громадян у вигляді примусового медичного огляду допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України.

Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку може призвести до порушення підпункту « е пункту 1 статті 5 Конвенції.

Відповідно до статті 22 Закону України » Про психіатричну допомогу» судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов`язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов`язковою.

Особи, яким надається психіатрична допомога, мають право у тому числі на особисту участь у судових засіданнях при вирішенні питань, пов`язаних з наданням їм психіатричної допомоги та обмеженням у зв`язку з цим їх прав (частина третя статті 25 Закону України «Про психіатричну допомогу «.

Порядок розгляду заяви про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку визначено главою 10 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Як вбачається із матеріалів справи, 01 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Комунального некомерційного підприємства Міський психіатричний диспансер , посилався на агресивну поведінку та безглузді ідеї, крадіжку і шкоду здоров`ю і життю його дружини ОСОБА_1 , просив дозвіл на огляд останньої лікарем-психіатром. (а.с.4).

02 серпня 2022 року лікар-психіатр КНП МПД ОМР Кондратей О.В. склав висновок про необхідність проведення примусового психіатричного огляду ОСОБА_1 без її усвідомленої згоди , посилаючись на інформацію, викладену у заяві ОСОБА_2 про неадекватну та агресивну поведінку його дружини , намагання проведення ним її огляду 01.08.2022 за місцем проживання та втечу останньої і погрози на адресу чоловіка і сина, вчинення останньою правопорушення відносно чоловіка у 2021 році , погіршення психічного стану ОСОБА_1 після загибелі меншого сина та припущенням про те, що остання страждає на тяжкий психічний розлад.(а.с.3).

03 серпня 2022 року лікар-психіатр КНП МПД ОМР Кондратей О.В. звернувся до суду із заявою про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд ОСОБА_1 без її згоди, долучивши до неї висновок від 01.08.2022, копію заяви ОСОБА_2 до КНП МПД ОМР від 01.08.2022, копію Термінового заборонного припису Серії АА №141298 від 10.07.2021, довідку з місця роботи лікаря-психіатра.

Постановляючи рішення у справі та задовольняючи заяву лікаря-психіатра про примусовий психіатричний огляд ОСОБА_1 без її згоди, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_1 психічного розладу та необхідності її примусового психіатричного огляду.

Проте з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Посилаючись у заяві про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд ОСОБА_1 без її згоди на неадекватну та агресивну поведінку останньої, неможливість проведення огляду за її місцем проживання, вчинення у 2021 році ОСОБА_1 дій та висловлювання реальних намірів відносно чоловіка і сина, які представляли небезпеку оточуючим, різке погіршення психічного стану влітку 2022 року після загибелі меншого сина, лікар-психіатр КНП Міський психіатричний диспансер Кондратей О.В. поклав в її основу пояснення ОСОБА_2 - чоловіка ОСОБА_1 , між якими, як стверджує остання, існують тривалі напружено-неприязні стосунки, і який, як і їх старший син, висловлювали погрози поміщення її до психіатричного закладу з метою розпорядження майном, яке їй дісталось у спадок від меншого сина. Пояснення ОСОБА_2 без підтвердження доказами такої поведінки ОСОБА_1 та їх заперечення останньою не можуть бути беззаперечними доказами щодо її неадекватної поведінки і підлягали перевірці, як і інформація щодо погіршення психічного стану ОСОБА_1 влітку 2022 року, висловлювання погроз. Інформація про вчинення ОСОБА_1 під впливом маячного стану правопорушення у 2021 році відносно сина і чоловіка спростовується долученою останньою до апеляційної скарги постановою Київського районного суду м.Одеси від 06 серпня 2021 року про визнання її невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП., закриття провадження у справі.

З довідки КНП Міський психіатричний диспансер Одеської міської ради від 05.08.2022 року, яку суд першої інстанції поклав в обґрунтування свого рішення про задоволення заяви, як доказ наявності у ОСОБА_1 психічного захворювання вбачається, що вона складена лікарем-психіатром Кондратей О.В., за даними усної телефонограми, одержаної 05.08.2022 року від завідуючого КНП Обласний психоневрологічний заклад про перебування ОСОБА_1 під наглядом лікаря психіатра з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, неодноразового лікування у психіатричному стаціонарі вкінці 90-х початку 2000-х років.

Відповідно до приписів статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що дана довідка, яка складена не на підставі реальних особистих медичних документів ОСОБА_1 , особою, у розпорядженні якої такі документи не перебувають та без надання таких документів суду, не може вважатися допустимим доказом і підлягає виключенню із числа доказів у даній справі.

Натомість, згідно наданих ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції та долучених доказів, вбачається., що вона є діючим викладачем КЗ Одеський навчально-реабілітаційний центр Зорецвіт Одеської обласної ради, у зв`язку з чим проходить постійно обов`язкові медичні огляди попереднього та періодичного психіатричного оглядів і відповідно до медичних довідок від 09.08.2022, яка дійсна до 09.08.2027 і від 12.10.2017, яка дійсна до 12.10.2022, протипоказання до виконання роботи вчителя у неї відсутні. 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 отримала позитивний висновок лікарсько-консультативної комісії медичного центру Ляйн Вінер про надання дозволу на об`єкт дозвільної системи.

Згідно консультативного висновку Комунального некомерційного підприємства Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Акад. О.І.Ющенка від 01.09.2022 (огляд при підозрі на психічне захворювання) ОСОБА_1 не має психічних розладів, що свідчить про те, що вона у добровільному порядку пройшла психіатричний огляд.

Згідно характеристики КЗ Одеський навчально-реабілітаційний центр Зорецвіт Одеської обласної ради , датовану 18.08.2022 ОСОБА_1 працює у закладі вчителем української мови і літератури, позитивно характеризується, доброзичлива, толерантна, врівноважена, дотримується педагогічної етики, користується авторитетом серед колег, учнів і батьків. Закладом запропоновано продовжити дію строкового трудового договору з нею на 2022 - 2023 навчальний рік. 22 червня ОСОБА_1 отримала сертифікат можливості YOUTUBE для освіти.

Допитана в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що товаришувала з ОСОБА_8 , знає його сім`ю і те, що між його батьками давно існують напружені стосунки, сама також була свідком, коли ОСОБА_9 зачіпав ОСОБА_6 , а вона йому відповідала, неадекватної, агресивної поведінки останньої вона не бачила, навпаки, ОСОБА_10 грамотна, толерантна, добра господиня. Смерть меншого сина, як на кожну матір, вплинула на стан ОСОБА_1 , однак не помітила різкого погіршення її психо-емоційного стану та ніколи не помічала наявності у останньої психічних розладів.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилався лікар-психіатр Кондратей О.В. у заяві про надання згоди на примусовий психіатричний огляд ОСОБА_1 без її згоди, як підставу отримання такої згоди і докази, надані ним на підтвердження вказаних обставин, не є доведеними і такими, відповідно до частин 1,2 ,3 статті 11 ЗУ Про психіатричну допомогу, що містять відомості , які дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психологічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє намір вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 у добровільному порядку пройшла психіатричний огляд 01 вересня 2022 року і має діагноз без психічних розладів, отримання нею самостійно особистих документів (паспорту, пенсійного посвідчення, ідентифікаційного коду), сертифікату можливості YOUNUBE для освіти, пропозиція навчального закладу де вона працює укладення контракту на новий учбовий рік спростовують твердження заявника щодо неспроможності останньої самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність.

Справа розглянута судом у відсутності ОСОБА_1 та її представника без належного повідомлення про судове засідання, що не відповідає вимогам ст.340 ЦПК України і ст. 22 ЗУ Про психіатричну допомогу та призвело до порушення прав ОСОБА_1 щодо можливості надання пояснень з приводу порушеного питання, надання доказів, користуватися правничою допомогою.

Відповідно до пунктів 1-4 частини 1, пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Павленко Альони Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2022 року в справі за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» - Кондратея Олексія Вікторовича про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд громадянки без її згоди чи згоди її законного представника скасувати, ухвалити нове.

У задоволені заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2022 року.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді : П.Я. Ігнатенко

О.М. Полікарпова