Справа №: 398/4229/21
провадження №: 2-о/398/10/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" вересня 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Олександрія цивільну справу № 398/4229/21 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області в особі Олександрійського районного сектору Державної Міграційної служби в Кіровоградській області,

В С Т А Н О В И В:

ВИМОГИ ЗАЯВНИКА

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання в України станом на 24 серпня 1991 року.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області. Її батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , брати ОСОБА_5 , 1976 року народження, ОСОБА_6 , 1980 року народження, ОСОБА_7 , 1989 року народження, сестра ОСОБА_8 , 1986 року народження. Заявник разом з сім`єю на час проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживала в м. Ясинувата Донецької області. На теперішній час м. Ясинувата Донецької області перебуває на непідконтрольній уряду України території. Ні заявник, ні її брати та сестра до навчальних закладів не ходили, її батьки не приділяли великого значення наявності документів через ментальні особливості. З середини 1990-х років до середини 2000-х років заявник з сім`єю проживала в м. Костянтинівка Донецької області. Після того, як батьки заявника розійшлись, вона з матір`ю, братами та сестрою проживала нетривалий час в різних містах. З кінця 2018 року проживає в смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області. Паспорт громадянки України не отримувала. З її сім`ї один брат ОСОБА_9 зміг отримати паспорт громадянина України. Батько заявника ОСОБА_3 проживає на теперішній час в м. Костянтинівка Донецької області, матір ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший брат також помер, брат ОСОБА_7 та сестра ОСОБА_8 являються особами з інвалідністю І групи від народження.

Для отримання паспорта громадянки України заявник звернулась до Олександрійського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області. В ході перевірки районним сектором встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства України, оскільки відсутні документи, які можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, тому заявнику було відмовлено у видачі паспорта громадянки України.

Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року має для неї юридичне значення, оскільки дасть можливість заявнику отримати паспорт громадянки України.

Під час судового розгляду справи заявник підтримала заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у заяві.

ПОЯСНЕННЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНОЇ ОСОБИ

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні віддав вирішення справи на розсуд суду.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2021 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

16 листопада 2021 року ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Синельникове Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 від 28 серпня 2020 року. Її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .

З довідок виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 03.08.2020 року №1853 та від 26.08.2021 року №1381 встановлено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації з лютого 2019 року.

Згідно листа Олександрійського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області від 21.07.2021 року №3513-149/3513.1-21 ОСОБА_1 роз`яснено порядок звернення щодо оформлення паспорта громадянки України.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що є співмешканцем ОСОБА_1 . Він тривалий час знає ОСОБА_1 та її сім`ю і підтвердив, що на час проголошення незалежності України ОСОБА_1 проживала на території України.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що є братом заявника ОСОБА_1 , підтвердив, що заявник народилась у їх сім`ї, на час проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року їх сім`я проживала в м. Ясинувата Донецької області, та підтвердив обставини, зазначені у заяві ОСОБА_1 .

ОЦІНКА СУДУ

ОСОБА_1 на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) дійсно постійно проживала на території України в м. Ясинувата Донецької області, що підтверджується зібраними та дослідженими під час судового розгляду справи документами та показаннями свідків, а тому наявні підстави для задоволення заяви у порядку, передбаченому ст.ст. 315-319 ЦПК України. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають подальшій реалізації її прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню (аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року, справа № 653/1308/18).

НОРМИ ПРАВА

Згідно з частиною першою статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право за захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Крім того, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України "Про громадянство України"(13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, слід керуватися, крім Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року, також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Так, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» регламентовані випадки належності до громадянства України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Пунктом другим цієї норми Закону встановлено, що особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно із пунктом 10 цього Порядку для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в України станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала на території України (за наявності документів, що підтверджує зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Судові витрати слід залишити за заявником.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області в особі Олександрійського районного сектору Державної Міграційної служби в Кіровоградській областізадоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2022 року.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, , місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Єгорова, 25-А.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА