Справа № 274/7814/21
Провадження № 2-о/0274/42/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" травня 2022 р. м. Бердичів БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючої судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Соломянюк Л.О.,

представника заявниці адвоката Григоришиної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області

про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем -

в с т а н о в и в :

1. Описова частина

14.12.2021 ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Григоришиної В.В. звернувся із вказаною заявою та уточнивши свої вимоги (а.с. 32-35), просить встановити факт спільного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , 1926 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із грудня 1999 року до 06.03.2006.

Стислий виклад позиції заявника, заінтересованої особи

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 . Проте нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з недоведенням родинних відносин або інших відносин з померлою ОСОБА_2 .

Заявник та ОСОБА_2 не перебували у родинних відносинах. Проте вони проживали однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини та вели спільне господарство, доглядали двір, користувалися житловим будинком. Протягом останніх п`яти років померла хворіла, не могла пересуватись та обслуговувати себе самостійно. Заявник забезпечував її харчуванням, купував ліки, за необхідності викликав лікарів, сплачував комунальні послуги.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 20.12.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження. У Бердичівській державній нотаріальній конторі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1926 р.н.

Ухвалою від 19.01.2022 прийнято до розгляду уточнену заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Представник заявника, адвокат Григоришина В.В. у судовому засіданні підтримала вимоги заяви.

Представник заінтересованої особи сільський голова Гришковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області на адресу суду спрямувала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує.

2. Мотивувальна частина

Норми права, які застосовані судом

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до статті 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції закону із 11.12.2003 до 27.09.2014 місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кукільня Бердичівського району Житомирської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією повного витягу з Державного реєстру акті цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 11.11.2021 (а.с. 9, 22).

Відповідно до довідки № 209 від 08.12.2021, виданої старостою Никонівської старостинського округу Гришковецької селищної ради - ОСОБА_2 до дня смерті та на день 06.03.2006 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею до дня її смерті та протягом шести місяців після її смерті за вказаною адресою був зареєстрований та проживав ОСОБА_3 . Вони спільно вели господарство, доглядали спільний двір, спільно користувались житловим будинком. Похованням та вчиненням інших обрядових дій після смерті ОСОБА_2 займався ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки від 22.04.2019 № 135, виданої старостою Никонівської старостинського округу Гришковецької селищної ради ОСОБА_2 до дня смерті та на день 06.03.2006 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею із 2001 року дня її смерті та протягом шести місяців після її смерті за вказаною адресою проживав без реєстрації ОСОБА_1 . Вони спільно вели господарство, доглядали спільний двір, спільно користувались житловим будинком. Похованням та вчиненням інших обрядових дій після смерті ОСОБА_2 займався ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи № 483/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вбачається, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що складається із земельної ділянки площею 3,11 га розташованої на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області 11.11.2021 звернувся ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні. (а.с. 21-29).

11.11.2021 державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3, 11 га розташованої на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 доказів родинних та інших відносин зі спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Свідок ОСОБА_4 , пояснила, що вона проживала по сусідству від ОСОБА_2 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом. Син ОСОБА_3 ОСОБА_1 приїздив до них, проживав з ними, допомагав в господарстві та городі. Ховав ОСОБА_2 за свій кошт. Коли помер батько він також його ховав. У ОСОБА_1 була дружина та дочка в м. Житомирі. ОСОБА_1 допомагав батькам по господарству. Він проживав у від трьох до шести місяців протягом року.

Висновки суду

Статтею 3 Сімейного кодексу України, Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99, та п. 21 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 вказав у заяві, що він спільно проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 із 2001 року, вони вели спільне господарство, доглядали спільний двір, спільно користувалися житловим будинком. Він доглядав ОСОБА_2 , яка хвріла.

Проте належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження факту проживання однією сім`єю заявника разом зі спадкодавицею понад п`ять років до дня її смерті суду не надано.

Так, зі змісту довідок від 22.04.2019 № 135 та № 209 від 08.12.2021 та показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (зі слів свідка - батько заявника) були зареєстровані за однією адресою, проживали спільно, мали спільний побут до дня смерті ОСОБА_2 . В свою чергу, ОСОБА_1 із 2001 року також спільно проживав із ОСОБА_2 без реєстрації, вони вели спільне господарство, доглядали двір, спільно користувалися будинком.

Довідка сільської ради від 22.04.2019 № 135 не містить відомостей, що ОСОБА_1 більше ніж п`ять років до смерті спадкодавиці, тобто раніше ніж із ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав спільно із ОСОБА_2 . У довідці вказано лише рік 2001, що не виключає проживання заявника і після 06 березня 2001 року.

Також із копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що він із 1985 року був одружений із ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що сім`я ОСОБА_1 проживали у м. Житомирі. Від трьох до шести місяців на рік ОСОБА_1 проживав в селі, допомагав по господарству.

Тобто доказами доведено, що ОСОБА_1 був одружений, він та його сім`я проживала у іншому населеному пункті.

Такі докази у їх сукупності, суперечливі та неповні дані, вказані у довідках старости Никонівського старостинського округу не доводять факту, що заявник спільно проживав із ОСОБА_2 понад п`ять років до дня її смерті.

Взаємовідносини заявника та ОСОБА_2 були, як мачухи та пасенка. ОСОБА_1 періодично приїздив та допомагав батькові та його співмешканці, проживав із ними кілька місяців на рік.

Проте не доведено саме факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понад п`ять років до дня її смерті спадкодавці, який би давав право заявникові на спадкування за законом у четверту чергу спадкоємців за законом.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад п`ять років до дня смерті - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення повного тексту до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області, місцезнаходження: Житомирська область, Бердичівський район, смт Гришківці, вул. Червоний Промінь, 4, .

Повний текст рішення складено 16.05.2022.

Суддя І.Ю. Хуторна