Справа №932/5116/22
Провадження №2-о/932/108/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Овчиннікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України її батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши датою смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 та місцем смерті - м. Маріуполь Донецької області, Україна.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у м. Маріуполі Донецької області за таких обставин: 29.03.2022 року на зв`язок із нею вийшла її мати, ОСОБА_3 , яка їй повідомила про смерть батька. З її слів, це сталося ІНФОРМАЦІЯ_3 ймовірно внаслідок гострого інфаркту або тромбу, що відірвався. Батькові раптово стало дуже погано з серцем. У зв`язку з відсутністю мобільного зв`язку в місті викликати невідкладну медичну допомогу виявилося неможливим. Мама побігла хоч по якусь допомогу, а коли повернулась, то було вже пізно. Смерть була констатована ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить протокол загальних зборів співвласників багатоповерхового будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Через активні бойові дії в районі Драматичного театру здійснити тимчасове поховання тіла було неможливим. Також мама повідомила, що 24 березня 2022 року стався обстріл будинку, внаслідок чого сталася пожежа, яка призвела до знищення тіла мого батька. 11.08.2022 року вона звернулась до Шевченківського відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою щодо проведення державної реєстрації смерті свого батька, ОСОБА_2 , та відповідного отримання свідоцтва про смерть для подальшого вирішення питання оформлення спадщини. Однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де на момент смерті було неможливим отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Таким чином, вона не може здійснити державну реєстрацію смерті батька та отримати свідоцтво про смерть, яке є підставою для настання правових наслідків.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, на її задоволенні наполягала.

Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про відправу документів на електрону адресу, про причини неявки суду не повідомили.

З показань допитаного в судовому засіданні під час відеоконференції свідка ОСОБА_4 судом встановлено, що він є співробітником поліції - старшим лейтенантом ГУНП в Донецькій області, в середині березня 2022 року він перебував в м. Маріуполі, Донецької області, яке в той час постійно обстрілювалося російськими військами. Його як співробітника поліції покликала голова ОСББ в квартиру на третьому поверсі будинку біля Драмтеатру . Ані лікарів, ані працюючих лікарень в місті знайти вже було неможливо. Там він засвідчив смерть чоловіка від природніх причин, тілесних ушкоджень на тілі не було, підписавши протокол, який склали мешканці будинку. Скоріше за все, причина смерті - інфаркт або тромб. Він порадив перенести померлого в інше холодне приміщення. Оскільки це єдиний померлий чоловік в цьому будинку, інші були жінками, то він запам`ятав обставини смерті. Йому відомо, що потім в цей будинок влучив ворожий снаряд, будинок згорів.

З наданого в судовому засіданні заявницею ОСОБА_1 відеодиска з записом показань її матері - свідка ОСОБА_3 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Маріуполі, Донецької області помер її чоловік - ОСОБА_2 за таких обставин: вранці йому стало зле з серцем, вона побігла на вулицю шукати когось на допомогу. Були сильні обстріли російськими військами міста. Лікарів та лікарень працюючих вже неможливо було знайти. Коли повернулася до квартири, чоловік вже помер. Смерть засвідчили протоколом загальних зборів співвласників багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , який підписав також співробітник поліції ОСОБА_4 . Через активні бойові дії поховати чоловіка не вдалося, 24.03.2022 року в будинок влучив снаряд, сталася пожежа, внаслідок якої тіло чоловіка згоріло. Зараз вона знаходиться в Австралії, зв`язатися відеозв`язком з судом не вдається, тому записала на відео свої показання.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши заявницю по справі та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 був затверджений порядок денний зборів щодо поховання померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився на момент смерті за адресою: АДРЕСА_2 . Протоколом зазначено, що померлий був знайдений ІНФОРМАЦІЯ_3 о 06 год. 30 хв. дружиною ОСОБА_3 . У зв`язку з неможливістю виклика бригади ШМД смерть була констатована медпрацівником ОСОБА_6 , ст.лейтенантом поліції ОСОБА_7, та на момент огляду ознак насильницької смерті не було виявлено.

Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Враховуючи наведене, а також значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 263-265, 273, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Маріуполь Донецької області, Україна.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України допустити негайне виконання рішення шляхом його невідкладного направлення до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - для державної реєстрації смерті ОСОБА_2

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Овчиннікова