УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.09.2022

м. Одеса

Справа № 522/2121/22

Провадження № 2/522/4866/22

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ярема Х.С. отримала матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання особи винною у спричиненні шкоди, стягнення матеріальної та моральної шкоди, встановлення осіб та повернення майна.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання винним у бездіяльності, стягнення матеріальної та моральної шкоди, встановлення осіб, які самовільно захопили пай та повернення його позивачу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 справу передано за підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.04.2022 позов залишено без руху.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.09.2022 скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2022, а справу направлено для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

Також постановою Одеського апеляційного суду від 05.09.2022 скасовано ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.04.2022 про залишення позову без руху в частині сплати судового збору, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Під час вирішення судом питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Позивач просить суд:

"1) визнати винним в бездіяльності Головне управління поліції в Одеській області в результаті чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.;

2) стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача 1 010 750 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 500 000 грн.;

3) встановити осіб, які самовільно захопили пай та повернути його у користування позивача".

Скасовуючи ухвалу суду про передачу справи за підсудністю суд апеляційної інстанції зробив висновок: "Зміст позовної заяви не містить будь-які відомості, які б давали можливість ідентифікувати пай, який позивач просить йому повернути, відсутні такі і в матеріалах справи, а наявний у справі державний акт свідчить про належність позивачу права на земельну ділянку, що не є тотожнім паю, водночас земельна ділянка не є предметом спору у даній справі. Отже, висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Разом з тим, суд не був позбавлений можливості на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви до провадження зобов`язати позивача усунути недоліки позовної заяви шляхом викладення позовних вимог у відповідності до вимог закону та надання доказів на їх підтвердження.".

При цьому, передаючи справу за підсудністю Роздільнянському районному суду Одеської області, суд виходив з того, що спір пов`язаний з майновими (повернення земельної ділянки) та немайновими (відшкодування шкоди, визнання бездіяльності) правами позивача на земельний пай, який знаходиться за адресою Одеська область, Роздільнянський район, с. Олександрівка.

1. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог:

- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції чомусь вирішив, що наявний у справі державний акт свідчить лише про належність позивачу права на земельну ділянку, що не є тотожнім паю, а земельна ділянка взагалі не є предметом спору, тепер позивачеві слід це довести.

Таким чином, слід уточнити, які вимоги позивач має до відповідачів з приводу паю (якщо такі вимоги є), що відповідачі повинні учинити на користь позивача.

Оскільки суд апеляційної інстанції також скасував ухвалу суду про передачу справи за підсудністю ще й з тих міркувань, що державний акт свідчить лише про належність позивачу права на земельну ділянку, що не є тотожнім паю, позивачеві слід надати докази належності йому земельного паю, або земельної ділянки, або ж довести помилковість висновку суду, що земельна ділянка (яка належить позивачеві згідно з державним актом) і земельний пай є різними об`єктами.

2. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, 992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, 12 405,00 грн.).

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, 992,40 грн.).

Згідно з ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Обов`язок позивача зазначити ціну позову, закріплений в п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Проте, позивач, не зазначає ціни позову за вимоги майнового характеру (повернути пай у користування позивача).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено вимоги до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання винним в бездіяльності Головне управління поліції в Одеській області в результаті чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду; встановлення осіб, які самовільно захопили пай та повернення його у користування позивачу.

Суд, наразі, позбавлений можливості вирішити питання оплати судового збору щодо вимог про повернення паю через не конкретизацію позивачем цієї вимоги.

Як зазначено в постанові апеляційної інстанції, це вимагає зобов`язати позивача усунути недоліки позовної заяви шляхом викладення позовних вимог у відповідності до вимог закону та надання доказів на їх підтвердження.

Крім того, оцінюючи докази щодо встановлення у ОСОБА_1 інвалідності, суд враховує те, що інвалідність позивачу було встановлено 17.05.2022, а з позовом ОСОБА_1 звернувся у січні 2022 року. Отже, доводи про звільнення від сплати судового збору за вимогою майнового характеру станом на час звернення до суду з позовом є безпідставними.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Х.С. Ярема