Справа № 752/1924/22 Головуючий 1 інстанція- Мазур Ю.Ю.
Проваження № 22-ц/824/8414/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 листопада 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернувсядо суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що із 03 травня 2019 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Вказував, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим, спільне сімейне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди і втрату почуттів. Вже шість місяців вони живуть окремо своїм життям та своїми інтересами, а сім`я розпалася. Посилаючись на те, що збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам подружжя, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 03 травня 2019 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 27 травня 2022 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03 травня 2019 року Муніципалітетом міста Есб`єрг (Данія) за реєстраційним записом № 9721. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову про розлучення відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне з`ясування, порушення судом норм процесуального права.

Скарга мотивована тим, що суд розглянув справу у відсутність відповідачки, яка не була повідомлена про час розгляду справи, як і взагалі не була обізнана про її наявність. Вважає, що позивач умисно не вказав у позові її номер телефона та адресу електронної пошти, а направлена на адресу суду начебто її заява про згоду на розлучення не відповідає дійсності, бо вона такої заяви не подавала, а сама заява відправлена з пошти, яка їй не належить. Окрім того, судом допущено порушення правил підсудності, оскільки обидві сторони проживають у Німеччині у м.Ганновер, а відтак згідно ст.29 ЦПК України підсудність у даній справі про розлучення має визначатися Верховним Судом. Також, при ухваленні рішення судом порушено приписи Заволну України «Про міжнародне приватне

- 2 -

право».

Позивач не скористався павом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В суді апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Чорний Є.О.подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати оскаржуване рішення Голосіївського районного суду м.Києва як незаконне.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Байдик О.А. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Згідно ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 18 травня 2022 року розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно частин 6 і 7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За приписами п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Колегією суддів встановлено, що справа розглянута судом першої інстанції у відсутність відповідачки ОСОБА_1 , яка не була повідомлена про дату і час розгляду, як і взагалі не отримувала копії позову з додатками, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Згідно положень ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є в тому числі порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою

- 3 -

апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на приписи п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, поскільки суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши справу у відсутність відповідачки ОСОБА_1 , яка не повідомлена про дату, час і місце засідання суду і яка обгрунтовує свою апеляційну скаргу такими обставинами.

Окрім того, колегія суддів враховує, що належне повідомлення сторони про розгляд справи є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій принципу рівності сторін, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема у справі «Лопушанський проти України» у зв`язку із розглядом справи у відсутність відповідача, який не був належно повідомлений, суд констатував, що не було дотримано принципу рівності сторін, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції.

Розглянувши справу у відсутність відповідачки ОСОБА_1 , яка взагалі не була повідомлена про розгляд даної справи, суд допустив порушення процесуального принципу рівності сторін, що позбавило відповідачку висунути свої заперечення і доводи по суті позову, в тому числі заявити про необхідність дотримання положень процесуального закону щодо підсудності даного спору, що є істостним в даній справі.

Розгляд справи у відсутність відповідачки не дозволив з`ясувати усі обставини та потягнув порушення судом положень процесуального закону щодо підсудності даного спору.

Судом встановлено, що обидві сторони є громадянами України, що стверджується копіями їх паспортів (а.с.6, 16-20) та мешкають у АДРЕСА_1 , що стверджується нотаріально посвідченою довідкою про реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_2 (а.с.9-10) та нотаріально посвідченою посвідкою на тимчасове проживання у Німеччині на ім`я ОСОБА_1 (а.с.98-99).

Відповідно до приписів ст.29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому ст.33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, дана справа розглянута судом з порушенням встановлених законом правил підсудності, оскільки Голосіївський районний суд м.Києва, який розглянув справу, не є належним судом, бо підсудність йому не визначалася.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Водночас, колегія суддів не знаходить підстав для ухвалення нового рішення з огляду на таке.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

- 4 -

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Розгляд справи судами з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Згідно приписів ч.1 ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Проте, колегія суддів не має змоги самостійно визначити суд, якому територіально підсудна дана справа, оскільки як вище вказувалося згідно вимог ст.29 ЦПК України визначення підсудності даної справи належить до компетенції судді Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що наявні передбачені законом підстави для повернення справи до суду першої інстації для вирішення питання про дотримання правил підсудності у встановленому ст.29 ЦПК України порядку.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27 травня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстації для вирішення питання про підсудність.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: