03.11.2022 Провадження по справі № 2/940/346/22
Справа № 940/833/22

РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2022 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Студінської Д.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у виді судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 04.12.2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час спільного проживання з відповідачем у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . З моменту досягнення сином одного року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, взагалі не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку його природних здібностей, не готує до самостійного життя та праці.

За таких обставин, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 .

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 29.09.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

У підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи виконавчого комітету Тетіївської міської ради у підготовче засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 19.04.2016 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 04.12.2017 року у цивільній справі № 380/1593/17 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 11-12).

Позивачка після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище на шлюбне « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 9).

Малолітній ОСОБА_3 проживає за зареєстрованим місцем проживання позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою, виданою 08.08.2022 року № 52 Кашперівським старостинським округом виконавчого комітету Тетіївської міської ради (а.с. 13).

18.10.2022 року виконавчим комітетом Тетіївської міської ради винесено рішення № 247 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 32-33).

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що зважаючи на відсутність батьківського потенціалу у ОСОБА_2 та визнання ним невиконання батьківських обов`язків, виконавчий комітет Тетіївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 34-35).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституціє України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою ВРУ від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з положення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, беручи до уваги визнання відповідачем цього позову, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки позивачкою доведено та судом встановлено наявність такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батька ОСОБА_2 від виконання його батьківських обов`язків.

Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, позивачкою понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією ІD №9818-2079-3568-7593 від 02.09.2022 року.

Отже, понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відтак, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, статтями 4, 10, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 141, 200, 206, 264-268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав -задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.МАНДЗЮК