Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2022 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі: секретаря судового засідання Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного судового провадження з повідомленням сторін, цивільну справу №479/340/22 за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про повернення недоотриманої заробітної плати,

у ч а с н и к и с п р а в и :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Кривоозерський професійний аграрний ліцей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Кривоозерського районного суду Миколаївської області з позовом до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про повернення недоотриманої заробітної плати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що працює на посаді старшого майстра Кривоозерського ПАЛу, з початку введення воєнного стану дистанційно, виконує належним чином свою роботу, зауважень з боку курівництва ліцею щодо виконання професійних обов`язків не було, про зміну в оплаті праці працівників його не повідомляли. Проте, відповідно до даних довідки про доходи в квітні порівняно з березнем 2022 року отримав заробітну плату, меншу на суму 2346,21 грн., а в травні порівняно з березнем 2022 року зарплата була меншою на суму 4927,05 грн.. Вважає, що його позбавили частини заробітної плати за квітень, травень 2022 року безпідставно та протиправно, тому просив про задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд вимоги позову задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду 19 вересня 2022 року надійшов відзив, відповідно до якого просили поновити процесуальні строки для подання відзиву, при цьому причин та обґрунтування поновлення строків не зазначено, тому судом вказаний відзив не береться до уваги.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд по суті встановив.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.Закону України "Про судоустрій і статус суддів")

Положеннями ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно положень ч.3 ст.94 КЗпП України питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

За положеннями ч.2 ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Положеннями ст.2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що структуру заробітної плати становлять:

- основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.15 Закону України "Про оплату праці", форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №1298 від 30 серпня 2002 року "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків: а) установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них; б) надавати працівникам матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; в) затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів на оплату праці.

Згідно до п.п.5 п.4 наказу Міністерства освіти і науки України від 26 вересня 2005 №557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ" керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ надано право в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці.

За положенням ч.3 ст.32 КЗпП України встановлено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. А якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п.6 ст.36 КЗпП України.

За положенням ст.103 КЗпП України встановлено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Згідно положень ст.22 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.

Відповідно до положень ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Положеннями ст.96 КЗпП України встановлено, що основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики /довідники/.

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Формування тарифної сітки /схеми посадових окладів/ провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних /міжпосадових/ співвідношень розмірів тарифних ставок /посадових окладів/.

Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації /профспілковим представником/.

Згідно із ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими /регіональними/ угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації /профспілковим представником/, що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок /окладів/ і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Положеннями ч.3 ст.6 Закону України "Про оплату праці" визначено, що тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді старшого майстра Кривоозерського ПАЛу, форма працевлаштування - основна.

Позивач ОСОБА_1 06 червня 2022 року звернувся до голови ППОП Кривоозерського ПАЛу із заявою про захист його трудових прав, оскільки за квітень-травень 2022 року отримав заробітну плату, меншу, ніж в попередніх місяцях, проте пояснень з приводу причин зменшення заробітної плати за вищевказані місяці керівництво Кривоозерського ПАЛУ йому не надає.

06 червня 2022 року голова ППОП Кривоозерського ПАЛу звернулася до директора Кривоозерського ПАЛу із заявою про пояснення причин недоплати частини заробітної плати старшому майстру ОСОБА_1 у квітні-травні 2022 року, та надати документальне підтвердження обґрунтування дій адміністрації Кривоозерського ПАЛ, вказати суми утримання із заробітної плати.

Даними довідки про доходи Кривоозерського ПАЛ за вих.№115 від 07 червня 2022 року підтверджується зменшення оплати праці позивачу ОСОБА_1 , а саме: у січні 2022 року нараховано заробітну плату в розмірі 12243,91 грн., у лютому - 13604,34 грн., у березні - 12243,91 грн., у квітні - 9292,70 грн., у травні - 6046,37 грн.(а.с.3).

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про попередження позивача не менш як за два місяці про зміну істотних умов праці, зокрема, зменшення розміру заробітної плати у 2022 року, а також надання позивачем згоди на такі зміни, суд приходить до висновку про порушення відповідачем трудових прав ОСОБА_1 , та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992.40 грн..

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про повернення недоотриманої заробітної плати - задовольнити.

Зобов`язати Кривоозерський професійний аграрний ліцей виплатити старшому майстру Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_1 заробітну плату за квітень 2022 року, травень 2022 року, в розмірі не нижче тарифної ставки, встановленої старшому майстру Кривоозерського ПАЛ, згідно тарифного розряду(посадового окладу).

Стягнути з Кривоозерського професійного аграрного ліцею на користь держави судовий збір в сумі 992.40 грн..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею - 29 вересня 2022 року.

Суддя :