Справа № 211/5902/21
Провадження № 2/211/1117/22
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, третя особа Придніпровська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійним, -

встановив:

позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26.09.1997 вона придбала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованим товарною біржою «Придніпровська товарна біржа» за № 506-Н/97 від 26.09.1997 та зареєстрованим у КП ДОР «Криворізьке БТІ».

У даний момент позивач має намір розпорядитись зазначеною нерухомістю. Однак, для укладення правочинів договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований товарною біржою «Придніпровська товарна біржа» за № 506-Н/97 від 26.09.1997, не вважається правовстановлюючим документом на підставі ст. 657 ЦК України, так як він не був нотаріально посвідчений.

У зв`язку з чим позивач звернулася до нотаріальною контори з приводу посвідчення договору купівлі-продажу, але їй в усному порядку було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. 657 ЦК України..

Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку А-1 житловою площею 40,30 кв.м., сараю Б, літньої кухні В, вбиральні Г, огорожі № 1-2, водо колонки І, замощення ІІ, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований на товарній біржі «Придніпровська товарна біржа» 26.09.1997, реєстраційний номер 506-Н/97.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити.

Голова Довгинцівської районної в місті ради Ратінов І. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника виконкому, заперечень щодо вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 26.09.1997 позивач згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами належав ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, перейшла у тимчасове користування позивача (а.с. 5-9 - копії договору, довідки, свідоцтва про розірвання шлюбу, технічного паспорту).

Вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено позивачем та відповідачем на товарній біржі «Придніпровська товарна біржа», за № 506-Н/97, та на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на момент укладення договору не підлягав нотаріальному посвідченню. Право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і споруди було зареєстровано в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3 (а.с. 6 - копія довідки).

Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Порядок проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо купівлі-продажу, міни нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано.

Отже, суд вважає встановленим, що між ОСОБА_1 , з одного боку, та ОСОБА_2 , з іншого боку, мав місце договір купівлі-продажу нерухомого майна, який не був нотаріально посвідчений, але він був письмо зареєстрований товарною біржою «Придніпровська товарна біржа» та зареєстрований у Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». Обидві сторони умови договору виконали, однак нотаріально його не посвідчили, оскільки, оформляючи його на товарній біржі, були ознайомлені із застереженням у договорі про те, що нотаріальному посвідченню він не підлягає. Тому суд вважає, що є підстави для визнання його дійсним. Тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

вирішив :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку А-1 житловою площею 40,30 кв.м., сараю Б, літньої кухні В, вбиральні Г, огорожі № 1-2, водо колонки І, замощення ІІ, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований на товарній біржі «Придніпровська товарна біржа» 26.09.1997, реєстраційний номер 506-Н/97.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко