ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 жовтня 2022 року місто Чернівці №723/1239/19

провадження №22-ц/822/793/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Мелещук Валентин Васильович про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мінеральних вод», компанії «МД Інвестгруп ЛТД» («MD Іnvestgroup LTD») про визнання права власності на частку у статутному капіталі господарського товариства у порядку спадкування за законом та участі у майні подружжя, визнання недійсними рішень зборів учасників та установчих документів, скасування реєстраційних дій,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

У березні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мінеральних вод» (далі ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод», товариство), що оформлене протоколом від 23 квітня 2018 року № 01/2018, та статут ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод», який затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства, що оформлене протоколом від 23 квітня 2018 року №01/2018, та зареєстрований 25 квітня 2018 року за №7000992; скасувати реєстраційні дії щодо внесення змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод», які вчинені 04 серпня 2015 року за №3000992, 02 вересня 2015 року за №5000992, 19 жовтня 2015 року за №7000992, 15 грудня 2015 року за №8000992, 22 грудня 2015 року за №9000992, 12 січня 2016 року за №0000992, 20 травня 2016 року за №3000992; 25 квітня 2018 року за №7000992; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом та в порядку участі у майні подружжя право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод» розміром 50,2346 %, номінальною вартістю 465,88 грн.; визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод» розміром 14,0029 %, номінальною вартістю 129,86 грн.

16 вересня 2021 року рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 4,945 % у статутному капіталі ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод», що становить 1/4 частину частки, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 19,78 % номінальною вартістю 183,40 грн. на момент відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 4,945 % у статутному капіталі ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод», що становить 1/4 частину частки, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 19,78 % номінальною вартістю 183,40 грн. на момент відкриття спадщини. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Мелещук В.В., подали апеляційну скаргу на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2021 року.

Чернівецький апеляційний суд постановою від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнив частково. Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на частки у статутному капіталі господарського товариства скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. В іншій частині рішення суду залишив без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 вересня 2022 року, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Мелещука Валентина Васильовича задовольнив частково. Постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року скасував, справу направили на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Справа надійшла з Верховного Суду до Чернівецького апеляційного суду 20 вересня 2022 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21.09.2022 року справу призначено до розгляду.

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Мелещук В.В., подали до Чернівецького апеляційного суду заяву, в якій просять апеляційний суд забезпечити позов шляхом: накладення арешту на частину розміром 64,2375 %частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мініральних вод», код 05510817.

Заява обґрунтована тим, що недостовірні відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо того, що компанія МД Інвестгруп є єдиним засновником ТзОВ «Буденецький завод мініральних вод», можуть надати можливість відповідачу МД Інвестгруп вчинити спробу формально відчужити частину частки чи частку у статутному капіталі ТзОВ «Буденецький завод мініральних вод», оформити відповідні рішення та документи та подати їх для проведення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу.

Вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження частки спірного майна може зробити неможливим, або значно утруднити виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість такого утруднення.

Мотивувальна частина

Колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.365 ЦПК України, суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позов

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151,152,153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками зазначеного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційним судом встановлено, що в позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили: - визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мінеральних вод», що оформлене протоколом від 23 квітня 2018 року №01/2018, та статут ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод», який затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства, що оформлене протоколом від 23 квітня 2018 року №01/2018, та зареєстрований 25 квітня 2018 року за №7000992; - скасувати реєстраційні дії щодо внесення змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод», які вчинені 04 серпня 2015 року за №3000992, 02 вересня 2015 року за №5000992, 19 жовтня 2015 року за №7000992, 15 грудня 2015 року за №8000992, 22 грудня 2015 року за №9000992, 12 січня 2016 року за №0000992, 20 травня 2016 року за №3000992; 25 квітня 2018 року за №7000992; - визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом та в порядку участі у майні подружжя право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод» розміром 50,2346 %, номінальною вартістю 465,88 грн.; - визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Буденецький завод мінеральних вод» розміром 14,0029 %, номінальною вартістю 129,86 грн.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти всі обставини, які мають значення для справи, встановлення яких необхідне для вирішення спору по суті.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягнути за собою неможливість виконання судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами існує спір щодо 64,2375% частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мініральних вод», тобто предметом спору є визнання права власності за позивачами на 64,2375% частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мініральних вод», а згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на сьогоднішній день компанія «МД Інвестгруп ЛТД» («MD Іnvestgroup LTD») є єдиним засновником ТзОВ «Буденецький завод мініральних вод», тому колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову.

Однак, колегія суддів вважає, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства передбачає накладення арешту на майно товариства, що чинить перешкоди суб`єкту господарювання здійснювати свою підприємницьку діяльність та отримувати прибуток.

При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Мелещук В.В. про забезпечення позову у справі підлягає частковому задоволенню, а саме шляхом заборони відчуження частки розміром 64,2375% у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мініральних вод», код 05510817.

Частиною 1 статті 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду щодо забезпечення позову може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст.391 ЦПК України).

Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.149-153, 260-261, 381, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Мелещук Валентин Васильович про забезпечення позову, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову і заборонити відчуження: частки розміром 64,2375% у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мініральних вод», код 05510817 (село Буденець, Сторожинецького району Чернівецької області).

Копію ухвали направити учасникам справи та для виконання: Центру надання адміністративних послуг Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області (вулиця Чернівецька, 6а, місто Сторожинець, Чернівецька область, 59000); Товариству з обмеженою відповідальністю «Буденецький завод мініральних вод» (село Буденець, Сторожинецького району Чернівецької області); компанії «МД Інвестгруп ЛТД» («MD Іnvestgroup LTD») Сполучене королівство Великобританії та Північної Ірландії.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна