Справа № 308/2993/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Луцак В.Я.

представника заявника адвоката Сочки В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталія Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сочка В.І., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , протягом п`яти років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_2 за законом четвертої черги.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона з 2010 року по 2022 рік проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 2010 року разом із нею, однією сім`єю проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У заяві зазначено, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте спочатку він був хорошим другом сім`ї ОСОБА_1 , а згодом і членом її родини та більше 10 років проживав разом із заявницею у будинку за адресою її проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Вказано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом мали спільний бюджет, вели спільне господарство, брали участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували належний стан будинку, в якому проживали, проводили поточний ремонт. За час спільного проживання з ОСОБА_2 заявниця піклувалася про нього, надавала свою допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер і саме вона займалася його похованням. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за якою заявниця станом на сьогодні доглядає, оскільки там тривалий час ніхто не проживає.

Заначено, що 23.04.2021 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталія Миколаївна із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в якій зазначила, що проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до моменту його смерті, опікувалася ним, матеріально його забезпечувала. Згідно листа приватного нотаріуса від 23.04.2021 року вказано, що в подальшому не буде змоги визнати заявницю спадкоємцем на спадкове майно померлого, оскільки заявницею не додано доказів проживання однією сім`єю з померлим не менш як п`ять років до часу прийняття спадщини. Нотаріусом запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим та визнання заявниці спадкоємцем за законом четвертої черги. Враховуючи відсутність інших спадкоємців на спадкове майно ОСОБА_2 , вважає що у справі немає спору про право та будь-яких заперечень з боку будь-яких інших осіб та наявні підстави для визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги.

Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та більше п`яти років до моменту його смерті заявниці необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки в інший спосіб встановити такий факт неможливо.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено справу до судового розгляду.

25.04.2022 на адресу суду від приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Н.М. поступило клопотання про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи та її представника. Крім того повідомила суд, що дійсно 23.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до неї приватно із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в якій зазначила, що проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до моменту його смерті, опікувалася ним, матеріально його забезпечувала. Листом від 23.04.2021 року № 33/31-2021/02-14 нею було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість в подальшому визнати її спадкоємцем на спадкове майно померлого, оскільки заявницею не додано доказів проживання однією сім`єю з померлим не менш як п`ять роки до часу прийняття спадщини. Водночас, нею було зазначено, що з поданих документів вбачається реєстрація місце проживання ОСОБА_2 до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 , а фактичне місце проживання до дня смерті було за адресою: АДРЕСА_3 , де станом на той час мала місце реєстрації та фактично проживала спадкоємець ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, нею було запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим та визнання заявниці спадкоємцем за законом четвертої черги (а.с. 67-68).

В судовому засіданні 27.04.2022 представник заявника просив задовольнити клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , яка проживає по сусідству та зможе підтвердити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 разом із гр. ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та протягом п`яти років до цього, в тому числі обставини фактичного спільного ведення господарства та спільних сімейних обов`язків. Про допит вказаного свідка зазначено у поданій до суду заяві. Щодо виклику та допиту інших свідків, про яких зазначено у заяві представник заявника не наполягав, оскільки такі не мають змоги прибути до суду.

Розглянувши клопотання представника заявника, заслухавши думку заявника, яка підтримала клопотання, судом протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання про допит в якості свідка, ОСОБА_3 , показання якої було заслухано в судовому засіданні 27.04.2022 і яка підтвердила викладені у заяві ОСОБА_1 обставини щодо спільного проживання ОСОБА_2 разом із заявницею більше як п`ять років до його смерті.

В судовому засіданні 27.04.2022 заявник підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним у поданій заяві. Просила заяву задовольнити. В наступні судові засідання заявник не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заявниці адвокат Сочка В.І. в судовому засіданні 27.04.2022 підтримав вимоги заяви з викладених у ній мотивів. Вказав, що заявник усе повно виклала, тому заява підставна та підлягає до задоволення.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, до суду 25.04.2022 року від приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталії Миколаївни поступило клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наведене, заслухавши думку учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заінтересованої особи, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Окрім того, в судовому засіданні 27.04.2022 представник заявника заявив клопотання про витребування у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталії Миколаївни копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2022 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталії Миколаївни (місцезнаходження: 90300, Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, вул. П. Тичини, буд. 4/17) належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання ухвали суду 30.05.2022 надійшла копія документів спадкової справи №31-2021, заведеної за померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

02.08.2022 на електронну адресу суду від представника заявника адвоката Сочки В.І. поступили додаткові пояснення щодо відсутності спору про право. У таких зазначено, що встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем може здійснюватися як в порядку окремого провадження, так і в порядку позовного провадження. Можливе рішення суду у даній справі про задоволення заяви ОСОБА_1 не може вплинути на спадкові права інших осіб, а також відсутній будь-який спір про право, оскільки жодна інша особа не оспорила ті факти і обставини, на підтвердження яких заявниця звернулася до суду, навпаки такі факти підтверджені не лише письмовими показами, але і свідченнями свідків. Жодні інші спадкоємці не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 в силу вимог ст. 1268 ЦК України є сама заявниця ОСОБА_1 . Також у даному випадку нотаріус не відмовила в оформленні права на спадщину, а лише роз`яснила, що для її оформлення необхідно підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності, тому заявниця і з цих підстав позбавлена можливості подати позовну заяву. Оскільки права ОСОБА_1 не порушені жодною особою і жодна особа не оспорює права заявниці на спадкове майно, заявник позбавлена процесуальної можливості пред`явити вимоги до жодної особи-відповідача. Враховуючи викладене, вважають що з поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, тому така підлягає розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 114-116).

Крім того, 03.08.2022 на електронну адресу суду від представника заявника адвоката Сочки В.І. поступило клопотання, в якому просить залучити Виноградівську міську раду Закарпатської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04053677, 90300, м. Виноградів, пл. Миру, буд. 5) до участі у даній справі в якості заінтересованої особи. В обгрунтування клопотання зазначає, що до спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , входить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Приймаючи до уваги те, що за наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 1277 ЦК України, Виноградівська міська рада як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини гіпотетично зможе подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, дана міська рада є заінтересованою особою в розумінні ч. 3 ст. 42 та ч. 4 ст. 294 ЦПК України. З метою забезпечення здійснення та охорони гарантованих прав та інтересів Виноградівської міської ради Закарпатської області, а також всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні 09.09.2022 представник заявника підтримав подане клопотання про залучення заінтересованої особи, просив його задовольнити, щоб переконатись чи має інтерес Виноградівська міська рада Закарпатської області щодо спірного спадкового майна.

Заслухавши пояснення заявника, її представника, показання свідка, розглянувши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання про залучення заінтересованої особи слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ІV розділом цього Кодексу (окреме провадження).

Частиною 4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Частиною 5 ст.53 ЦПК України передбачено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

В такому ж порядку здійснюється і залучення до участі у справі заінтересованих осіб у справах окремого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами першою та другою статті 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строк на подання відповідних клопотань є процесуальним строком, який може бути поновлений чи продовжений судом за наявності поважних причин його пропуску за заявою сторони у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, така розглядається в порядку окремого провадження, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено справу до судового розгляду на 30.03.2022 року. Станом на 03.08.2022 (дата подання клопотання про залучення заінтересованої особи) було проведено кілька судових засідань, заслухано вступне слово та пояснення сторони заявника, допитано свідка. Відтак, клопотання подане до суду поза межами встановленого строку, протягом якого може бути подано. Крім того, клопотання про поновлення пропущеного строку представником заявника подано не було.

Враховуючи викладене, на підставі положень ч.2 ст.126 ЦПК України клопотання представника заявника підлягає залишенню без розгляду.

Щодо вимог заяви слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1ст. 5 ЦПК України).

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Підставою для розгляду цивільної справи в порядку окремого провадження можливого за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено у ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст.315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Крім того, у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у справі №336/709/18-ц від 07.11.2018 року, зокрема зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження згідно норм ЦПК України, в якій просить суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_2 за законом четвертої черги.

З долученої до матеріалів справи копії відповіді №33/31-2021/02-14 від 23.04.2021 приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталії Миколаївни вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернулася 23.04.2021 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_2 , однак не надала документів, які б свідчили про те, що вона проживала однією сім`єю з померлим не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому нотаріусом було надано дану відповідь, в якій запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 не менше як п`ять років до дня його смерті і визнати спадкоємцем за законом четвертої черги (а.с. 32).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Судом під час судового розгляду встановлено, що від дня смерті спадкодавця сплинуло більш ніж один рік, вимога про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідна заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Тобто, встановлення вказаного факту безпосередньо пов`язано з виникненням у заявниці права на отримання та оформлення спадщини, а тому саме виникнення такого права передбачає спір, який має бути розглянутий в порядку позовного провадження за участю спадкоємців померлого, а в разі відсутності таких органу місцевого самоврядування в особі територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України, за місцем знаходження спадкового майна.

Так, з матеріалів справи слідує, що предметом спадкового майна є нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 , і Виноградівська міська територіальна громада в особі Виноградівської міської ради має право на звернення до суду з позовом у порядку ч.1 ст. 1277 ЦК України. При цьому, вказаний орган місцевого самоврядування не був залучений заявником до складу учасників справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, оскільки в даному випадку вбачається спір про право, тому заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 260, 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника заявника адвоката Сочки В.І. про залучення заінтересованої особи, залишити без розгляду

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталія Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що заявник має право на звернення до суду на загальних підставах, в порядку позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 13 вересня 2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило