Справа № 276/2182/21
Провадження по справі №2/276/164/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирської області про визнання права на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) в землях, які перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Рижанської сільської ради Хорошівського (Володарсько-Волинського) району Житомирської області.

Будучи спадкоємцем після смерті матері за законом, вона фактично прийняла спадщину шляхом розпорядження особистими речами померлої в шестимісячний термін з дня смерті, обробляла земельну ділянку, вчиняла дрібний ремонт в будинку. Звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення права на спадщину, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті своєї матері, ОСОБА_1 отримала відмову, оскільки правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) видано вже після смерті ОСОБА_2 .

Позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в землях, які перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Рижанської сільської ради Хорошівського (Володарсько-Волинського) району Житомирської області.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, у своїх позовних вимогах просить суд справу розглядати без її участі.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист за підписом селищного голови про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 31.08.2021 року Хорошівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.сп.7).

Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066507 від 29.03.2000 року, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.сп.9).

Відповідно до листа Управління у місті Житомирі та Житомирському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.12.2021року за №246/431-21, згідно записів у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Володарсько-Волинською райдержадміністрацією по Рижанській сільській раді за №715 міститься запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я гр. ОСОБА_2 , серії ЖТ №0066507, дата реєстрації 29.03.2000 р., КСП «Дружба», розмір земельної частки (паю) 2,84 в умовних кадастрових гектарах, вартість -2980 грн. У графі «Місце проживання власника сертифіката» зазначено с.Рижани. Підставою для реєстрації вказано розпорядження голови районної державної адміністрації від 17.03.1997р. У графі «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» підпис присутній. Записи, які свідчать про внесення змін до сертифікату у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) відсутні.

Відомості, які б засвідчували факт отримання гр. ОСОБА_2 Державного акта на право власності на земельну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель реформованого КСП «Дружба» на території Рижанської сільської ради, відсутні (а.сп.8).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом при розгляді даної справи по суті застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які були чинні на день смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

На виконання ухвали суду від 14.02.2022 року, з Житомирського обласного державного нотаріального архіву витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, №203/1997, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з дослідженими матеріалами спадкової справи №203/1997, єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення права на спадщину, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті своєї матері, ОСОБА_1 отримала відмову, оскільки правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) видано вже після смерті ОСОБА_2 (а.сп.6).

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України).

Статті 81,131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї матері.

Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , свідчить про набуття нею відповідного права. Оскільки ОСОБА_2 не встигла оформити за життя правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) через обставини, які від неї не залежали, зазначене перешкоджає позивачу реалізувати право спадкування на нього і отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Неналежне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права на земельну частку за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки позивач, який є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, то вона має право на спадщину успадковану нею після смерті своєї матері ОСОБА_2 , у зв`язки з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР 1963 року,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирської області про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в землях, які перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Рижанської сільської ради Хорошівського (Володарсько-Волинського) району Житомирської області, розміром 2,84 в умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки на місцевості, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЖТ № 0066507.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місцезнаходження: вул.Героїв України, 13, смт Хорошів, Житомирського (Хорошівського) району Житомирської області; .

Суддя А.М. Збаражський