ЄУН № 204/1988/22
Провадження 2-о/201/2910/2022
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про стягнення матеріальної шкоди, треті особи Головне Управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Державна казначейська служба,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що отримує пенсійне забезпечення як працівник прокуратури.

З 01.01.2016р. йому проведено перерахунок пенсії на підставі відповіді-довідки від 13.06.2016р. № 18-199вих.16, у якій невірно зазначено розмір надбавки за вислугу років 40%, який вплинув на загальний розмір заробітку прокурора, необхідний для проведення такого перерахунку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021р. визнано протиправними дії прокуратури Дніпропетровської області при наданні ОСОБА_1 відповідей-довідок від 13.06.2016 №18-199 вих.16 і від 07.11.2016 № 18-265 вих.16 у частині зазначення надбавки за вислугу років у розмірі 40%; зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру надати ОСОБА_1 відповідь-довідку із зазначенням надбавки за вислугу років у розмірі 50 % відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090, у редакціях, що діяли на час звернень ОСОБА_1 до прокуратури у 2016 році.

Через протиправні дії прокуратури Дніпропетровської області при наданні відповіді-довідки ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 30.11.2020р. позивачу не нараховано та не виплачено за 59 місяців загалом 28 083грн 43коп пенсії (по 475грн 99коп щомісяця) як працівнику прокуратури, який отримує пенсійне забезпечення.

Зазначену суму ненарахованої та неотриманої пенсії працівника прокуратури позивач просить стягнути із відповідачів.

Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору слід зазначити таке.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, друга статті 11 ЦПК України у зазначеній редакції).

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.

Видаючи зазначені позивачем відповідь-довідку орган прокуратури діяв, керуючись положеннями статті 81 Закону України «Про прокуратуру» та Порядком виплати надбавки за вислугу років працівникам прокуратури та про їх медичне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2008р. № 425 (що діяв до 09.12.2015р.)

Зазначені дії з видачі відповіді-довідки в подальшому визнані судом протиправними, і, на думку позивача, через не зазначення правильного розміру надбавки наявна недоплачена сума пенсії, за 59 місяців, починаючи з 01.01.2016 по 30.11.2020р. в сумі 28 083грн 43коп (10 055грн 18коп (сума пенсії, яку він повинен був отримувати) - 9 597грн 19коп (сума пенсії, яку він отримував) = 475грн 99коп недоплати, щомісяця), яку він і просить стягнути.

Відтак спір стосовно недоплаченої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18), від 03.07.2020р. у справі 750/1591/18-ц.

Враховуючи зазначене, а також те, що в позовній заяві ставляться вимоги, які необхідно вирішити в порядку адміністративного судочинства, наявні підстави для застосування положень ч.1 ст.186 ЦПК України щодо відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.186, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про стягнення матеріальної шкоди, треті особи Головне Управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Державна казначейська служба, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева