Справа № 468/13/22-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.09.2022 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря Дашка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №468/13/22-ц за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 6111,04 грн. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що відповідач перебувала на обліку управлінні соціальних виплат і компенсацій Корабельного району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач державної допомоги одиноким матерям. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан осіб від 04.01.2019 року відповідачу була призначена державна допомога одиноким матерям з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року в розмірі 2027 грн щомісяця. За даними ДПІ позивач встановив, що відповідач не задекларувала дохід в розмірі 27350 грн в період, за який обчислювався середньомісячний сукупний дохід для визначення розміру державної допомоги, а саме за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року. Внаслідок цього рішенням підрозділу позивача від 04.06.2019 року був зроблений перерахунок допомоги з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року, відповідно до якого відповідач не мала права на отримання допомоги з врахуванням вказаних вище доходів.

20.07.2020 року відповідач подала заяву для підтвердження права на отримання допомоги з 01.07.2020 року. Рішенням підрозділу позивача від 31.08.2020 року було встановлено, що відповідач не мала права на отримання допомоги за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року у зв`язку з тим, що у складі її сім`ї є працездатні особи, як досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Таким чином, відповідач надала недостовірну інформацію про свої доходи, внаслідок чого їй були надмірно виплачені грошові кошти за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року в сумі 12162 грн. та за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року в сумі 2218 грн. Відповідач частково повернула надмірно виплачені грошові кошти та станом на 12.11.2021 року залишок неповернутої суми становить 6111,04 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму грошових коштів.

Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулись поштові відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання та заявленим в позові місцем проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

За такого, вирішивши ухвалою про відкриття провадження у справі про розгляду справи в спрощеному провадженню з повідомленням сторін, суд визнав явку сторін до суду не обов`язковою.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги від 04.01.2019 року; копію декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.01.2019 року; копію рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 11.01.2019 року; копію порівняння інформації, наданої ДФС від 03.04.2019 року; копію рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 04.06.2019 року; копію протоколу індивідуального перерахунку ОСОБА_1 станом на 24.03.2021 року; копію повідомлення про переплату державної соціальної допомоги від 19.06.2019 року; копію заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 03.01.2020 року; копію декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 03.01.2020 року; копію рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 08.01.2020 року; копію розпорядження про продовження строку виплати допомоги; копію заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 20.07.2020 року; копію декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 20.07.2020 року; копію заяви ОСОБА_1 від 20.07.2020 року; копію рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 31.08.2020 року; копію довідки від 16.12.2020 року; копію повідомлення про переплату державної соціальної допомоги від 18.03.2021 року) суд, розглянувши спір в межах заявлених позивачем вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач перебувала на обліку управлінні соціальних виплат і компенсацій Корабельного району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач державної допомоги одиноким матерям. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан осіб від 04.01.2019 року відповідачу була призначена державна допомога одиноким матерям з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року в розмірі 2027 грн щомісяця. За даними ДПІ позивач встановив, що відповідач не задекларувала дохід в розмірі 27350 грн в період, за який обчислювався середньомісячний сукупний дохід для визначення розміру державної допомоги, а саме за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року. Внаслідок цього рішенням підрозділу позивача від 04.06.2019 року був зроблений перерахунок допомоги з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року, відповідно до якого відповідач не мала права на отримання допомоги з врахуванням вказаних вище доходів.

20.07.2020 року відповідач подала заяву для підтвердження права на отримання допомоги з 01.07.2020 року. Рішенням підрозділу позивача від 31.08.2020 року було встановлено, що відповідач не мала права на отримання допомоги за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року у зв`язку з тим, що у складі її сім`ї є працездатні особи, як досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Таким чином, відповідач надала недостовірну інформацію про свої доходи, внаслідок чого їй були надмірно виплачені грошові кошти за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року в сумі 12162 грн. та за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року в сумі 2218 грн. Відповідач частково повернула надмірно виплачені грошові кошти та станом на 12.11.2021 року залишок неповернутої суми становить 6111,04 грн.

Згідно з п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1212 ч. 1, 1213 ч. 1 ЦК України, із змісту яких слідує, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

При цьому, позивач вказує, що відповідач не повернула залишок безпідставно отриманої нею надміру суми державної допомоги в розмірі 6111,04 грн, що вказує на необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми державної допомоги.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради суму надміру виплаченої грошової допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 6111 (шість тисяч сто одинадцять) гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (місцезнаходження: вул. Мала Морська, 19 м. Миколаїв Миколаївської області, );

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 16.09.2022 року.

Суддя: