ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів Бутенко С.Б., Обідіна О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року, постановлену у складі судді Хайкіна В.М., по справі за заявою Харківської міської ради про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 202021 року по цивільній справі № 638/13288/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення матеріальної і моральної шкоди, упущеної вигоди, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 р. представник Харківської міської ради Новіков М.С. звернувся до місцевого суду з заявою про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

У заяві боржник просить суд розстрочити на один календарний рік виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року по цивільній справі № 638/13288/14-ц про стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної (майнової) шкоди 6798600,00 грн. вартості земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0451 та подальшим помісячним списанням коштів на рахунок ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2022 до 30.09.2022, у розмірі 735 206,08 грн. (а.с.1-6).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року у задоволенні заяви Харківської міської ради відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представник Харківської міської ради Жилко С.Е. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду, та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим що, ухвала суду постановлена з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на положення статей 7, 142, 145 Конституції України, ст. 11 Європейської хартії, статей 21, 71 ч. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 2, 3, 7, 77, 78 Бюджетного кодексу України, та вказує, що Харківська міська рада є бюджетною установою та здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із своєю діяльністю, за рахунок коштів місцевого бюджету.

Вказує, що рішенням Харківської міської ради «Про бюджет Харківської міської територіальної громади на 2021 рік» від 02.12.2020 р. № 2293/20 затверджено бюджет міста Харкова на 2021 рік. Вищевказане рішення набуло чинності 01.01.2021 р.

Звертає увагу на листи Департаменту бюджету і фінансів ХМР від 06.09.2021 р. № 04-15/2-241 та служби бухгалтерського обліку та звітності Харківської міської ради від 06.09.2021 року за вих. №395/11.

Зазначає, що бюджетом міста Харкова на 2021 рік не передбачено видатку на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19.07.2021 у справі №638/13288/14-ц, що унеможливлює негайне її виконання.

Залишок асигнувань Харківської міської ради до кінця 2021 року за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» станом на 06.09.2021 становить 2588053,35 грн, що унеможливлює сплату 6616854,27 грн, стягнуту постановою Харківського апеляційного суду від 19.07.2021.

Отже суд, за наявності достатніх підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання постанови, дійшов неправильного висновку про відмову у задоволені заяви.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.09.2022 розгляд цієї судової справи на 20.09.2022 о 14:15 за клопотанням представника боржника Харківської міської ради Буряковської О.Ю. та стягувача ОСОБА_2 призначено в режимі відеоконференції з Дзержинським районним судом м. Харкова за участі вказаних осіб.

У судове засідання до Дзержинського районного суду м. Харкова з`явився стягувач ОСОБА_2 .

Представник боржника Харківської міської ради ні до Дзержинського районного суду м. Харкова, ні до зали Полтавського апеляційного суду не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У зв`язку з технічною неможливістю участі ОСОБА_2 у відеоконференції у Дзержинському районному суді м. Харкова, розгляд судової справи проведено апеляційним судом у відкритому судовому засіданні у відсутність учасників справи, які належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд першої інстанції встановив, і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (справа № 638/13288/14-ц, головуючий суддя Семіряд І. В.).

Постановою Харківського апеляційного суду від 19.07.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2020 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної (майнової) шкоди 6698600 (шість мільйонів шістсот дев`яносто вісім тисяч шістсот) гривень вартості земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0451, передано із власності ОСОБА_1 до комунальної власності територіальної громади м. Харкова земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0451,зобов`язано ОСОБА_1 звільнити зазначену земельну ділянку протягом 5 (п`яти) днів з дня повної сплати Харківською міською радою 6698600 (шість мільйонів шістсот дев`яносто вісім тисяч шістсот) гривень відшкодування матеріальної (майнової) шкоди на зазначений ним банківський рахунок або внесення коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки, стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн., в іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 28.07.2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №638/13288/14-ц задоволено частково, доповнено резолютивну частину постанови Харківського апеляційного суду від 14 липня 2021 року, доповнено абзац: «Передати із власності ОСОБА_1 до комунальної власності територіальної громади м. Харкова земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0451» - словосполученням: після повної сплати Харківською міською радою 6698600 (шість мільйонів шістсот дев`яносто вісім тисяч шістсот) гривень на користь ОСОБА_1 ; відомостями про анкетні дані учасників справи, а саме: ОСОБА_1 : ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ; Харківська міська рада: , місцезнаходження м. Харків, м-н Конституції 7, 61200, в іншій частині заява ОСОБА_1 залишена без задоволення.

На виконання наведеної постанови суду апеляційної інстанції Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи, що не заперечувалося сторонами.

За повідомленнями Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про безспірне списання коштів з рахунків боржника згідно з виконавчим листом Харківського апеляційного суду по справі №638/13288/14-ц від 09.08.2021 року, проведено безспірне списання коштів (часткове виконання виконавчого листа) 01.09.2021 року з рахунка: № UA0032986 за КЕКВ в сумі 81745, 28 грн. - матеріальної (майнової) шкоди, та за рахунка: №UA0032986 за КЕКВ 2800 в сумі 100000,00 грн. - моральної шкоди.

Як убачається з листа Департаменту бюджету і фінансів Харківської міської ради від 06.09.2021 року за вих. №04-15/2-241, бюджетом Харківської міської територіальної громади на 2021 року не передбачені видатки на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року у справі № 638/13288/14-ц, що унеможливлює негайне її виконання. Виконання вищезазначеної постанови наприкінці 2021 року можливе при внесенні змін до рішення Харківської міської ради «Про бюджет Харківської міської територіальної громади на 2021 рік» від 02.12.2020 року № 2293/20 за умови перевищення доходів загального фонду бюджету Харківської міської територіальної громади на відповідний період, не менш ніж на 5 відсотків. У випадку, коли перевищення доходів загального фонду бюджету Харківської міської територіальної громади на відповідний період буде складати менше 5 відсотків, видатки на виконання вищезазначеної постанови будуть враховані при формуванні проекту бюджету Харківської міської територіальної громади на 2022 рік (при наявності їх у бюджетному запиті головного розпорядника коштів Харківської міської ради).

У листі служби бухгалтерського обліку та звітності Харківської міської ради від 06.09.2021 року за вих. №395/11 зазначено, що залишок асигнувань Харківської міської ради до кінця 2021 року за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» станом на 06.09.2021 року на оплату судового збору, відшкодування моральних збитків та майнової шкоди юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду складає 2588053, 35 грн. Негайне виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року у справі №638/13288/14-ц в частині стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 6616854,72 грн., без збільшення асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» та внесення відповідних змін до кошторису Харківської міської ради на 2021 рік не є можливим.

Як вказано у листі Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківській області від 09.09.2021 року, Харківська міська рада подала до органу казначейства ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2021 року про прийняття до провадження та призначення до розгляду заяви Харківської міської ради про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19.07.2021 року, у зв`язку з чим безспірне списання коштів за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/13288/14-ц, виданими 09.08.2021 року про стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 залишкової суми матеріальної (майнової) шкоди в сумі 6616854,72 грн. відкладено до усунення обставин, що були підставою для відкладення безспірного списання таких коштів (до винесення судом відповідної ухвали за результатами розгляду вищевказаної заяви).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви Харківської міської ради про розстрочення виконання рішення суд першої інстанції послався на те, що наведені заявником підстави не є тими обставинами, що об`єктивно унеможливлюють, ускладнюють або виключають можливість своєчасного виконання рішення суду.

Вказані заявником підстави не мають ознак винятковості та особливого характеру,що давало б змогу суду розстрочити виконання судового рішення терміном на один рік, що безумовно є надмірним затримуванням виконання рішення та порушить гарантовані Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та на повагу до приватної власності «потерпілої сторони».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

У рішеннях по справах «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia) від 07 травня 2002 р., заява № 59498/00, п.40; «Ясіуньєне проти Литви» (Jasiыnienл v. Lithuania) від 06 березня 2003 р., заява № 41510/98, п. 45. Суд звертає увагу на свою практику, де неможливість для заявника домогтися виконання рішення на його чи її користь становить втручання у право на мирне володінням майном, як вказано у першому реченні пункту першого статті 1 Першого протоколу.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини від 17.05.2005р. «Чижов проти України» вказано, що на державі лежить зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

У заяві Харківська міська рада як на підставу для розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19.07.2021 року по цивільній справі №638/13288/14-ц посилається на те, що бюджетом міста Харкова на 2021 рік не передбачено видатку щодо стягнення з Харківської міської ради 6616854, 72 грн. на користь ОСОБА_1 . Вказане істотно обмежить фінансування програм стабілізації, соціально-економічного розвитку територіального громади та інших пріоритетних галузей, які забезпечують життєдіяльність територіальної громади міста та були передбачені бюджетом міста Харкова на 2021 рік. Харківська міська рада при прийнятті бюджету на 2022 рік врахує постанову Харківського апеляційного суду від 19.07.2021 року та передбачить в кошторисі видаток ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної (майнової) шкоди.

Суд першої інстанції надав правильну правову оцінку наведеним у заяві обставинам та дійшов висновку про те, що відсутність у бюджеті міста видатку щодо стягнення з Харківської міської ради 6616854,72 грн. на користь ОСОБА_1 не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення на один календарний рік.

При цьому, місцевий суд врахував ступінь вини відповідача у виникненні спору, який своїми незаконними діями, що виразилися у відібранні земельної ділянки у позивача, спричинив йому значну матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 6698600 (шість мільйонів шістсот дев`яносто вісім тисяч шістсот) гривень, так і моральну (немайнову) шкоду розмірі 100000 грн. Крім цього, справа у провадженні суду знаходилася з 2014 року.

Також районний суд обґрунтовано взяв до уваги те, що матеріали справи не містять доказів того, що боржником вчинялися будь-які дії, спрямовані на реальне виконання рішення суду апеляційної інстанції, зокрема вчинялись дії щодо збільшення асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» та внесення відповідних змін до кошторису Харківської міської ради на 2021 рік.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що Харківська міська рада не вчиняла будь-які реальні дії щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду апеляційної інстанції та не була позбавлена можливості внести до порядку денного сесії відповідне питання про перерозподіл кошторису з метою виконання рішення суду чи вчинити інші дії, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви Харківської міської ради.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги, що постановою Верховного Суду від 06 липня 2022 року у цій справі задоволено частково касаційну скаргу Харківської міської ради. Постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про відшкодування майнової шкоди у розмірі ринкової вартості землі змінено шляхом зменшення розміру майнової шкоди з 6 698 600 грн до 909 000,02 грн.

Постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року про зобов`язання передати із власності ОСОБА_1 до комунальної власності територіальної громади м. Харкова земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0451 та в частині зобов`язання ОСОБА_1 звільнити зазначену земельну ділянку протягом 5 (п`яти) днів з дня повної сплати Харківською міською радою 6698600 грн. відшкодування майнової шкоди на зазначений ним банківський рахунок або внесення коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки, - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено.

Постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення 100 000 грн відшкодування моральної шкоди залишено без змін.

Отже, розмір відшкодування значно зменшено та становить 909 000,02 грн. При цьому, у заяві про розстрочення виконання судового рішення боржник просить суд розстрочити на один календарний рік виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року з подальшим помісячним списанням коштів на рахунок ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2022 до 30.09.2022, у розмірі 735 206,08 грн.

Доказів того, що вказана сума не може бути сплачена з бюджету міста одноразовим платежем, заявником до апеляційного суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з оскаржуваною ухвалою, не спростовують правильних висновків місцевого суду.

Наведені заявником в апеляційні скарзі порушення норм процесуального права не впливають на законність постановленої ухвали.

Підстав для скасування ухвали суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не вбачається.

Оскільки вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення, судові витрати, у відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 391 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В.Чумак

Судді С.Б.Бутенко

О.І.Обідіна