Справа № 183/6497/22
№ 2/183/3455/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 жовтня 2022 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, яка передана головуючому судді 07 жовтня 2022 року та в якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з їх матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, разом з позовом позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору, в якому представник позивача ОСОБА_5 просить відстрочити сплату судового збору за звернення до суду з позовом, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», до ухвалення рішення у справі. В обґрунтування заяви зазначає, що позивач є одинокою матір`ю, на утриманні якої знаходяться малолітні діти, в зв`язку з бойовими діями змушена евакуюватися з м. Сєвєродонецьк, заощадження у неї відсутні. Єдині кошти, яка вона утримує є допомогою від уряду Італії біженцям з України. на ці кошти позивач змушена прожити разом з дітьми місяць, придбати їжу, підгузки, одяг, медикаменти, сплачувати оренду за житло, тощо.

Розглянувши подані матеріали, вважаю за необхідне залишити подану заяву без руху, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення.

Відповідно до пп. 2, 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви: немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про розірвання шлюбу - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2021 року становить 2 481,00 грн.

Так, при поданні позову про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання двох малолітніх дітей позивач повинен сплатити 2 977,20 грн (992,40*3).

Матеріали позову не містять доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

При цьому, розглядаючи подане позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Слід погодитися з позицією представника, що судовий збір не повинен ускладнювати доступ до правосуддя та бути занадто обтяжливим для заявника.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, позивач, зазначаючи про свій скрутний майновий стан, доказів на підтвердження цього факту не надає. Не долучає довідки про доходи, про неможливість працевлаштування, обставини, які-б завадили отримувати дохід (з огляду на те, що на час звернення з позовом діти досягли віку 3х років), тощо. Саме лише посилання на отримання статусу біженця в іншій країні цей стан не підтверджує. Посилання на ситуацію в Україні, пов`язану з воєнним станом агресії російської федерації проти України не є належною підставою для звільнення позивача від обов`язку сплати судового збору за подання до суду позову. Крім того, позивач не є матір`ю одиначкою, оскільки шлюб між сторонами не розірвано, відкриття виконавчого провадження про стягнення з відповідача аліментів, за відсутності відомостей про наявність заборгованості, не свідчить про скрутний матеріальний стан.

Більш того, у відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 у справі № 910/4473/17.

Крім того, відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про нотаріат» консульські установи України також засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Долучені до клопотання документи, вказані представником позивача, як дозвіл на проживання складені іноземною мовою та не містять перекладу, що позбавляє суд можливості оцінити їх, як докази під час вирішення клопотання про відстрочення судового збору.

За таких обставин, позивачем не надано доказів на підтвердження поважних причин для звільнення від сплати судового збору і в задоволенні клопотання слід відмовити.

Таким чином, матеріали позову не містять доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, документів, що підтверджують підстави звільнення.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків 5 днів з дня отримання копії даної ухвали, - шляхом сплати судового збору в розмірі 2 977,20 грн із долученням до позовної заяви документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за вимогами про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання двох малолітніх дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 176, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та представника ОСОБА_5 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме: долучення до позовної заяви документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 977,20 грн, або документів, що підтверджують підстави звільнення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 10 жовтня 2022 року.

Суддя Д.О. Парфьонов