Справа №456/5111/21
Провадження №2/443/12/22
РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

за участю секретаря Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав батька,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , заінтересована особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначає, що між сторонами по справі 21.04.2015 був укладений шлюб. До укладення шлюбу з відповідачем вони уже перебували між собою у шлюбі з 20.05.2006 по 10.01.2014. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 29.09.2017 у шлюб між сторонами по справі був розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишилися проживати разом із позивачко. Батько ОСОБА_2 відповідач по справі самоусунувся від участі у вихованні дітей, залишив дітей позивачці на виховання, протягом останніх трьох років дітьми не цікавиться, вихованням не займається, здоров'ям дітей не турбується, аліментів не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає. У зв'язку із скрутним матеріальним становищем та необхідністю забезпечувати елементарними речами дітей для їх нормального розвитку та задоволення фізіологічних потреб, позивачка змушена була виїхати за кордон до Греції на роботу. В серпні 2016 року позивачка забрала дітей та вони переїхали жити в Грецію, де на той час вже проживала та працювала матір позивачки. 13.04.2018 ОСОБА_1 вийшла заміж за BolosIraklisa та вони всі разом з дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Донька ОСОБА_5 є ученицею першого (10-го за освітньою програмою Міністерства Освіти України) класу в денній середній школі міста Афін №18. Син ОСОБА_6 навчається в четвертому класі початкової школи міста Афін №24. Колишній чоловік та батько дітей ОСОБА_2 є доволі байдужою особою, не готовий відповідати за свої вчинки та виконувати покладені на нього законом обов`язки щодо виховання дітей. Відповідач у справі не сплачує аліментів на утримання, який був визначений судом, відтак не приймає участі ][ утриманні, навіть в частині обов`язку, який визначений рішенням суду. З розрахунку заборгованості по аліментах від 01.10.2018, який проведено заступником начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, вбачається, що з травня 2014 року аліменти на дітей не виплачуються, і станом на 01.10.2018 заборгованість зі сплати аліментів становить 53 000 грн. 12 квітня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області постановив рішення, яким стягнув відповідача у справі на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з травня 2014 року по вересень 2018 року у розмірі 16 750 гривень і суму індексації аліментів у розмірі 13 625 гривень. Рішення набрало законної сили 12.04.2019. 03.07.2019 Стрийський міськрайонний суд Львівської області постановив рішення, яким змінив спосіб стягнення аліментів та вирішив стягувати з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 25 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що батько абсолютно не цікавиться ні матеріальним становищем, ні духовним розвитком дітей. Позивачка має можливість забезпечувати фізичний, духовний, моральний розвиток та належні умови життя своїх дітей. Маючи диплом майстра манікюру позивач надає послуги манікюру клієнтам вдома, що дає можливість бути дома та займатися вихованням дітей та водночас отримувати стабільний дохід для забезпечення дітей. У зв`язку із чим ОСОБА_1 звернулась до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківської В.Л. від 28.10.2021 цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Жидачівського районного суду Львівської області /а.с.15/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 11.11.2021 позовну заяву прийнято до провадження Жидачівського районного суду Львівської області. Позовну заяву залишено без руху. Позивачці надано строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с.20-22/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 28.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 01.03.2022 /а.с.31-33/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.03.2022 у зв`язку з неявкою сторін справу розглядом відкладено на 11.04.2022 /а.с.43/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 11.04.2022 у зв`язку із заявленим клопотанням Служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей не було розглянуте на засідання комісії з питань захисту прав дитини у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, підготовче засідання відкладено на 16.05.2022 /а.с.50/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.05.2022 підготовче провадження по справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.06.2022 /а.с.60-61/.

09.06.2022 за клопотанням представника позивачки адвоката Івануса М.І. справу розглядом відкладено на 11.07.2022 для надання можливості надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 /а.с.70-72/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 11.07.2022 за клопотанням представника позивачки адвоката Івануса М.І. та Служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей не було розглянуте на засідання комісії з питань захисту прав дитини у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, справу розглядом відкладено на 15.09.2022./а.с.83/.

Розгляд справи по суті відбувся 15.09.2022 за відсутності сторін.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Від її представника адвоката Івануса М.І. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та його представника. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій зазначає, що щодо задоволення позову не заперечує. Позов просить задоволити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій розгляд справи просить проводити за його відсутності та врахувати висновок виконкому Стрийської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 затверджений рішенням виконкому Стрийської міської ради від 04.08.2022 №318.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду у Львівській області від 29.09.2017 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.07.2016 Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.5/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.07.2016 Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.6/.

Відповідно до довідки про навчання від 15.10.2018 № 530 виданої Денною середньою школою, м. Афін №18 ОСОБА_3 є ученицею першого класу в денній середній школі в період навчального року 2018-2019 та відвідує регулярно заняття /а.с.9 на звороті/.

Згідно довідки про навчання від 22.10.2018 № 451 виданої Початковою школою м. Афін №24 ОСОБА_6 є учнем першого класу початкової школи єдиного типу, денної форми навчання, період навчального року 2017-2018 /а.с.10 на звороті/.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 25.12.2019 заборгованість боржника ОСОБА_7 зі сплати аліментів станом на 28.12.2019 становить: 89 934,46 грн /а.с.11/

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 1986 р.н., затвердженого рішенням виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області від 04.08.2022 №318 виконавчий комітет Стрийської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 жителя АДРЕСА_2 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Норми чинного законодавства та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує також висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час застосування наведених норм права суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), Верховним Судом у постановах від 26.12.2018, 13.03.2019 та 06.05.2020 при розгляді справ № 404/6391/16-ц, № 631/2406/15-ц та № 753/2025/19, відповідно до яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Таким чином, у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач як батько протягом тривалого часу не спілкується із своїми дітьми, матеріально їх не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням дітей займається позивачка.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідача, який не виявляє щодо власних дітей батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх розвитком, здоров`ям, життям та потребами, не заперечує проти задоволення позову щодо позбавлення його батьківських прав, слід позбавити батьківських прав. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, враховуючи вимоги ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави в розмірі по 908,00 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав батька задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відносно малолітньої сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.Г. Равлінко