ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Суми

Справа №583/4455/21

Номер провадження 22-ц/816/126/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакова Олена Анатоліївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року в складі судді Ярошенко Т.О., постановлену в м. Охтирка, повний текст якої складено 11 листопада 2021 року, -

в с т а н о в и в :

03 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, у якій просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - державний виконавець) Єрмакової О.А. щодо вимоги від 01 листопада 2021 року № 64646607 та застосування її до стягувача, а також скасувати вказану вимогу.

Вимоги скарги мотивовані тим, що у виконавчій службі на примусовому виконанні знаходиться виконавчий листа № 583/2211/20 від 14 січня 2021 року згідно з яким стягувачу визначено спосіб його участі у вихованні малолітніх дітей шляхом систематичних зустрічей. 01 листопада 2021 року державним виконавцем направлено вимогу на адресу стягувача та боржника про те, що на підставі ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем буде проведено перевірку виконання рішення суду 06 листопада 2021 року о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . На думку заявника, вказана вимога державного виконавця може бути застосована виключно до боржника, а не до стягувача.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог скарги. На думку заявника апеляційної скарги, направлена державним виконавцем вимога порушує його права як стягувача, оскільки вимога може бути винесена лише відносно боржника.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні з малолітніми дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними:

- кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю;

- кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків;

- чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 .

Надано батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною лише за їх взаємною згодою.

В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 560,47 грн.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року відмовлено.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виконавчий лист з примусового виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року видано 16 лютого 2021 року, а 26 травня 2021 року старшим державним виконавцем Єрмаковою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64636607 з виконання вказаного виконавчого листа.

Вимогами державного виконавця від 12 липня 2021 року, 20 липня 2021 року, 03 серпня 2021 року, 13 вересня 2021 року та 07 жовтня 2021 року сторін виконавчого провадження було зобов`язано бути присутніми під час виконання рішення суду шляхом систематичних зустрічей з дітьми кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю (а.с. 26-27, 33, 38-39, 42-43, 56-57).

З метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду державний виконавець вимогою від 01 листопада 2021 року, направлену сторонам виконавчого провадження, на підставі ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлено про те, що 06 листопада 2021 року о 10 год. 00 хв. за адресою по АДРЕСА_1 буде проведено перевірку виконання рішення суду (а.с. 6).

Крім того, у вказаній вимозі сторін виконавчого провадження попереджено про відповідальність за невиконання рішення без поважних причин, а також що згідно зі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. За умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, винні особи несуть кримінальну відповідальність згідно зі ст. 328 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вимога державного виконавця від 01 листопада 2021 року по суті носить інформативний характер, оскільки у такий спосіб сторін виконавчого провадження повідомлено про заплановані виконавчі дії та наслідки ухилення від їх виконання, а відтак оскаржувана вимога не порушує права стягувача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, зі змісту скарги ОСОБА_1 вбачається, що вимога державного виконавця Єрмакової О.А. від 01 листопада 2021 року, на думку заявника, фактично зобов`язує стягувача вжити відповідних заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

Проте, вказане твердження заявника є помилковим, оскільки відповідна вимога містить лише інформацію про заплановані виконавчі дії та роз`яснення наслідків ухилення від виконання судового рішення або перешкоджання провадженню виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону).

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Частинами 3 та 4 ст. 64-1 вказаного Закону передбачені наслідки невиконання та повторного невиконання боржником без поважних причин судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа. У такому випадку, як передбачено ч. 2 ст. 37 Закону, державний виконавець складає відповідний акт.

З урахуванням зазначених норм Закону та змісту вимоги державного виконавця від 01 листопада 2021 року колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку що державний виконавець права та свободи стягувача не порушив.

У вимозі від 01 листопада 2021 року державний виконавець порушень вимог Закону не допустив, а фактично, як вказав суд першої інстанції, роз`яснив стягувачу та боржнику наслідки невиконання чи ухилення від виконання судового рішення. Крім того, у такий спосіб державний виконавець здійснив повідомлення стягувача і боржника про заплановані виконавчі дії.

Суд при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень, виконуючи завдання цивільного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим законом, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, тобто, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завдання цивільного судочинства при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

У частинах 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. Забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дії державного виконавця щодо направлення вимоги від 01 листопада 2021 року стягувачу були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах наданих повноважень, без порушення прав стягувача, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Отже, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина