Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1064/22
Провадження №: 2/332/1401/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2022 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача , позовні вимоги підтримує , наполягає на їх задоволені.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 січня 2021 року між ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 01/01-2021-ЛЧ-69 суборенди нежитлового приміщення( а.с. 19-21).
Згідно п. 1.1. Договору суборенди, Орендар передає Суборендарю в тимчасове платне користування («Суборенду») частину нежитлового приміщення першого поверху № 34 літ. А-2, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: кімнату № 9 (надалі - Приміщення).У п. 2.1. Договору суборенди вказано, що приміщення передається Суборендарю на підставі акту приймання-передачі.
На виконання вказаної вимоги договору, 01.01.2021 року між ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» та ОСОБА_1 складено та підписано Акт приймання-передавання нежитлового приміщення.(а.с. 22). Тобто суборендар - ОСОБА_1 фактично прийняла у користування нежитлове приміщення за Договором № 01/01-2021-ЛЧ-69 суборенди нежитлового приміщення.
Відповідно до п. 11.1. Договору, договір діє до 31.12.2021 року, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.
У п.4.2. Договору зазначено, що за умов інфляції орендна плата коригується на офіційно встановлений індекс інфляції, а саме розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за розрахунковий місяць на індекс інфляції за попередній місяць (наростаючим підсумком).
Відповідно до положень п. 4.4. Договору, незважаючи на те, що для зручності суборендаря орендар може до 10-го числа кожного відповідного місяця виставляти суборендарю рахунок, суборендар зобов`язаний сплачувати орендну плату не пізніше строку, зазначеного в даному договорі, незалежно від Факту одержання суборендарем таких рахунків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України, збов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно по ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).
Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Приписами ч.1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно до п.8.1. Договору суборенди передбачено , що за Невиконання (не належне виконання зобов`язань по даному Договору сторони несуть відповідальність передбачену нормами чинного законодавства і цим Договором.
Пунктом 8.2. Договору суборенди - у випадку несвоєчасної або не в повному обсязі оплати орендної плати Суборендар сплачує Орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми прострочених платежів за кожен день прострочення.
Відповідно до п.8.3. Договору суборенди передбачено, якщо період прострочення орендної
перевищує 30 (тридцять) календарних днів, то Суборендар зобов`язаний сплатити Орендарю штрафні санкції в розмірі 8 % від простроченої суми грошового зобов`язання за кожен день прострочення такого зобов`язання .
Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Також, ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плата) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне .
Частинами 1, 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Однак доказів , які підтверджують розмір витрат у даній судовій справі суду надано не було, тому вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн., сплата яких підтверджена документально (а.с. 1).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНКІ БРАЗЕРЗ» - задовольнити частково .
В задоволенні інших позовних вимог -відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 19.09.2022року.
Суддя Р.В. Сінєльнік