Справа № 127/3189/22
Провадження № 2/127/448/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, мотивуючи його тим, що 27.12.2019 року, близько 17 год. 30 хв., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Kia Ceed д.р.н. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту з прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 , в напрямку вул. Чорновола, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок даної ДТП, пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, даний факт підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті та лікарським посвідченням про смерть.

За даним фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області, 27.12.2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000511 за ч.2 ст. 286 КК України.

Станом на момент подачі позовної заяви до суду, досудове розслідування кримінального провадження № 0000511 за ч.2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені 27.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань проводиться Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вище вказаної ДТП ОСОБА_5 було завдано шкоди, яку вона оцінює у 166 692,00 грн.

13.02.2020 року представником позивача повідомлено страховика про настання страхового випадку, також звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 16 692,00 грн., станом на дату подання позовної зави страховиком не здійснено виплату.

Просила суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 000,00 грн. моральної шкоди завданої смертю її матері внаслідок джерела підвищеної небезпеки та 30 000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував, щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів.

Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2019 року, близько 17 год. 30 хв., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Kia Ceed д.р.н. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту з прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 , в напрямку вул. Чорновола, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок даної ДТП, пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, даний факт підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті та лікарським посвідченням про смерть (а.с.18-20).

За даним фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області, 27.12.2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000511 за ч.2 ст. 286 КК України.

Станом на момент подачі позовної заяви до суду, досудове розслідування кримінального провадження № 0000511 за ч.2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені 27.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань проводиться Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області (а.с.18).

13.02.2020 року представником позивача повідомлено страховика про настання страхового випадку, також звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 16 692,00 грн., станом на дату подання позовної зави страховиком не здійснено виплату (а.с.23-25).

У п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіяні шкоди.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має враховувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Так, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в Україні, у тому числі ч.2 ст. 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, законом встановлено вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого.

В свою чергу, станом на дату ДТП цивільно правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки Kia Ceed д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно страхова компанія» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 8982059, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ(а.с.23).

Сам договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 8982059 в матеріалах справи відсутній. Клопотань про його витребування суду не заявлялось.

13.02.2020 року представник позивача повідомив страховика про настання страхового випадку та звернувся в порядку визначеному законом, із заявами про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 16 692,00 грн. пов`язане із заподіяною моральною шкодою, що належить ОСОБА_1 заподіяною смертю матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як розрахована сума 16 692,00 грн. представником позивача не зазначено та суду не відомо.

Як зазначено у позовній заяві, станом на дату подання позовної заяви до суду страховиком не здійснено виплату страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_4 .

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ст. 1194 ЦК України.

Яка саме сума страхової виплати (страхового відшкодування) передбачена договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 8982059 представником позивача не вказано та недоведено. Як і не доведено пред"явлені вимоги в розмірі 150 000 грн. яка є сумою, згідно позиції позивача, в межах страхових виплат, оскільки сам страховий договір, як вже зазначалось, відсутній.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази що дії ОСОБА_2 були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

Згідно ст. 13 ЦПК України, диспозитивність цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, розглядаючи справу, суд не має права виходити за межі позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1167, 1187, ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23.09.2022 року

Суддя: