ЄУН № 337/6335/21
Провадження № 2/337/182/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Петрової А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про визначення порядку спілкування з неповнолітньою дитиною,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним повозом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю сина є відповідач ОСОБА_2 . Син проживає разом із відповідачем, але матір дитини обмежує його у вільному спілкуванні із сином. ОСОБА_2 без згоди батьки дитини, змінила місце проживання, чинить перешкоди у спілкуванні. Органом опіки та піклування було видано розпорядження, яким був встановлений порядок побачень його із сином. Але відповідач графіку побачень не дотримується. У зв`язку із цим він неодноразово звертався до органів поліції. Позивач вважає за необхідне проводити з сином побачення у будній день з 18 до 21 години та у вихідний день з 09 до 21 години без присутності матері.

Просить суд:

- визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 та спілкуванні з останнім шляхом встановлення систематичних побачень: у будній день з 18:00 до 21:00, та вихідний день з 09:00 до 21:00, без присутності матері дитини, за місцем фактичного проживання батька, з правом відвідування членів його родини та розвиваючих, культурних, лікувальних та розважальних закладів; спільний відпочинок батька разом з сином щорічно, враховуючи особливості графіків щорічних відпусток батька, а також офіційно вільного від часу (святкові дні, карантини тощо) закладів культури, без присутності матері дитини, ОСОБА_2 , з правом виїзду за межі м. Запоріжжя та зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в реалізації його прав на особисте спілкування з сином, ОСОБА_3 , дотримуватись встановленого порядку з урахуванням інтересів дитини та зобов`язати Відповідача, надавати Позивачу точну та своєчасну інформацію щодо фактичного місця проживання та навчання дитини, зміни контактних даних, перш за все номерів мобільного телефону, що використовуються Відповідачем у разі виникнення таких змін, повідомити про це Позивача, особисто, на наступний день з дня настання зазначених обставин.

10.11.2021 року суддя відкрив загальне позовне провадження по справі та призначив по справі підготовче засідання (а.с. 47).

21.12.2021 року представник відповідача адвокат Байда М.О. подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 63-66), в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказує, що ОСОБА_2 не перешкоджає побаченню батька із сином, виконує розпорядження органу опіки та піклування щодо порядку побачень. Цей порядок відповідає інтересам дитини. Натомість ОСОБА_1 не дотримується встановленого графіка, обирає зручний для нього час для зустрічей. Позивач систематично звертається до органів поліції із заявами та скаргами на дії ОСОБА_2 для того щоб тиснути на відповідача. Психолог, який спостерігав за поведінкою дитини надав висновок про те, що ОСОБА_1 нехтує інтересами дитини, його потребами, байдуже відноситься до емоційних проявів дитини.

21.12.2021 року представник відповідача адвокат Байда М.О. подала клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі №336/1665/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

21.12.2021 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі (а.с. 79).

27.01.2022 року представник позивача адвокат Шокарєва А.В. подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач ОСОБА_2 позбавляє батька дитини нормально спілкуватись із сином. Всі сварки між сторонами відбуваються на дитячому майданчику. Вважає необґрунтованим висновок психолога ОСОБА_4 , оскільки він не враховує всі фактичні обставини відносин між батьками дитини. Син ОСОБА_5 зазнає психологічного насильства з боку своєї матері.

25.07.2022 року суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до розгляду.

В судове засідання позивач та його представник адвокат Шокарєва А.В. не з`явились, представник просила суд розглядати справу в письмовому провадженні без участі сторін. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Байда М.О. в судове засідання повторно не з`явились, заяв або клопотань про відкладення судового засідання, призначеного на 27.09.2022 року, від них до суду не надходило. З урахуванням того, що відповідач виклала свою позицію щодо заявлених позовних вимог у відзиві на позов, суд вирішив проводити судове засідання за відсутності відповідача та її представника.

Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Обгольц С. просила суд встановити порядок побачень, затверджений у висновку по справі від 22.02.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.

Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен із батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, такі зустрічі не повинні носити формальний характер, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Вказані норми права кореспондуються зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до положень якої батьки, що проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони по справі між собою у шлюбі не перебувають. Дитина проживає разом із матір`ю.

Між сторонами виник спір щодо побачень батька із дитиною, у зв`язку із чим за заявою ОСОБА_1 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району 16.11.2020 року видав розпорядження (а.с. 17), яким встановив порядок побачень ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-щонеділі з 10 до 12 години у присутності матері;

-щонеділі з 16 до 18 години у присутності матері;

-інші дні та часи за домовленістю між батьками.

Між сторонами виник спір з приводу побачень позивача із дитиною, про що свідчать численні звернення ОСОБА_1 до правоохоронних та інших органів (а.с. 14, 15, 20, 23-26, 67) диски із відеозаписами (а.с. 6, 75).

При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що будь-яка особа, зокрема ОСОБА_2 , була притягнута до будь-якого виду відповідальності за заявами ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку фахівця психолога ОСОБА_6 , враховуючи прихильності, потреби і вікові особливості ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому найбільш доцільно з психологічної точки зору проживати разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 32-36).

У висновку психолога ОСОБА_8 вказано, що після проведеного психологічного дослідження малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 можна встановити прихильність дитини до матері, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та зазначити, що батько ОСОБА_1 , нехтує інтересами дитини, його потребами, що проявляться байдужим відношенням до емоційних проявів дитини. Такі порушення чуйності та соціальної взаємодії - можуть вказувати на розлад прив`язаності. (а.с. 69-72).

17.01.2022 року відділом по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що для організації зустрічей батька з сином ОСОБА_3 створені належні умови, є місце для ігор та занять, місце для відпочинку, наявні іграшки, розвиваючи ігри.

22.02.2022 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району затвердив висновок щодо розв`язання спору між сторонами по справі, встановивши такий графік побачень ОСОБА_1 із сином:

- щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години, щонеділі з 16.00 до 20.00 години у присутності ОСОБА_2 до досягнення дитиною чотирьох років;

- щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години після досягнення малолітнім чотирьох років без присутності ОСОБА_2 ;

- щонеділі з 09.00 до 20.00 години після досягнення малолітнім чотирьох років без присутності ОСОБА_2 ;

- щороку 10 днів відпочинку батька з сином після досягнення малолітнім чотирьох років без присутності ОСОБА_2 .

Проаналізувавши докази по справі, суд встановив, що між сторонами по справі виникли певні конфліктні відносини з приводу участі кожного з батьків у вихованні дитини. Спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо порядку побачень із дитиною був частково вирішений розпорядженням органу опуки та піклування в 2020 році. Проте, графік побачень не в повній мірі враховує всі обставини, які склались між батьками дитини.

Надавши оцінку доводам кожної сторони, суд встановив, що спілкування з кожним із батьків сприяє нормальному розвитку малолітнього ОСОБА_3 . Будь-якого негативного впливу на дитину з боку батьків або їх оточення судом встановлено не було. Суд встановив, що звинувачення сторін в бік один одного щодо неналежного ставлення до їх спільної дитини викликано в першу чергу їхніми особистими відносинами, які погіршились внаслідок відсутності згоди щодо участі кожного у вихованні сина.

Суд вирішив, що найкращім інтересам малолітнього ОСОБА_3 буде визначення такого порядку спілкування із батьком ОСОБА_1 , за кого буде дотримана рівновага, яка дозволить дитині підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками.

Надавши аналіз висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору від 22.02.2022 року, суд знаходить його ґрунтовним, підставним та справедливим. Орган опіки та піклування врахував той факт, що до досягнення дитиною чотирьох років, доцільно проводити зустрічі сина разом із батьком в присутності матері.

Також суд вважає додатково встановити право ОСОБА_1 на спільний відпочинок разом із сином та відвідування дитиною його місця проживання.

Позивач ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах окрім вирішення питання щодо графіку побачень, спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, просив також «зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в реалізації його прав на особисте спілкування з сином, ОСОБА_3 , дотримуватись встановленого порядку з урахуванням інтересів дитини та зобов`язати Відповідача, надавати Позивачу точну та своєчасну інформацію щодо фактичного місця проживання та навчання дитини, зміни контактних даних, перш за все номерів мобільного телефону, що використовуються Відповідачем у разі виникнення таких змін, повідомити про це Позивача, особисто, на наступний день з дня настання зазначених обставин».

Суд відзначає, що згідно статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Покладення обов`язків надавати точну та своєчасну інформацію щодо фактичного місця проживання та навчання дитини, зміни контактних даних, номерів мобільного телефону, не входить до компетенції суду при розгляді спорів щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. А тому цю частину позовних вимог суд залишає без задоволення.

Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, тому суд має покласти на відповідача витрати із сплати судового збору та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Проте, враховуючи особливість позовних вимог по даній категорії справ, неможливість визначити точну пропорцію, що була задоволена, суд вирішив покласти на відповідача половину від судових витрат, які поніс позивач.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 908 гривень, суд покладає на відповідача 50% від цієї суми в розмірі 454 гривні.

Приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження факту надання правничої допомоги ОСОБА_1 надав суду:

-ордер про надання правничої правової допомоги, виданий адвокатом Шокарєвою Альоною Вікторівною (а.с. 37);

-договір про надання правової допомоги від 25.05.2021 року (а.с. 40);

-акт завершення етапу робіт за договором про надання правової допомоги від 04.11.2021 року (а.с. 39);

-квитанцію до прибуткового касового ордера №78 від 04.11.2021 р., відповідально якої ОСОБА_1 сплатив АО «Юрлюкссервіс» 3000 грн.;

-розрахунок судових витрат по справі (а.с. 36).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідач ОСОБА_2 із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не зверталась.

Суд покладає на відповідача половину від суми, витраченої ОСОБА_1 на надання правничої допомоги, в розмірі 1500 гривень.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у спілкуванні із дитиною, встановивши йому побачення із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 :

-щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години, щонеділі з 16.00 до 20.00 години у присутності ОСОБА_2 до досягнення дитиною чотирьох років;

-щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години після досягнення малолітнім чотирьох років без присутності ОСОБА_2 з правом відвідування дитячих культурних та розважальних закладів та місця проживання батька ОСОБА_1 ;

-щонеділі з 09.00 до 20.00 години після досягнення малолітнім чотирьох років без присутності ОСОБА_2 з правом відвідування дитячих культурних та розважальних закладів та місця проживання батька;

-щороку 10 днів відпочинку батька з сином після досягнення дитиною чотирьох років без присутності ОСОБА_2 ;

-інші дні та часи за згодою між батьками.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 454 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 1500 гривень, а всього стягнути 1954 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Суддя: А.М. Котляр