У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 р.м.Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.,

ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича про зобов`язання нарахувати та зробити внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича про зобов`язання нарахувати та зробити внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_2 призначений арбітражним керуючим щодо приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Росток», визнаного банкрутом ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.08.2017 по справі №5/61-10.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика палата Верховного суду у своїй постанові від 21.09.2021 по справі № 905/2030/19 (905/1159/20) зазначила, що банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені спеціальним КУзПБ, прийнятим відповідно до Закону України від 18 жовтня 2018 року № 2597-VІІІ та введеним в дію з 21 жовтня 2019 року. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства у цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо). Отже, КУзПБ у порівнянні з попереднім процесуальним законом розширив свою дію щодо суб`єктів, які підпадають під його регулювання (неплатоспроможних фізичних осіб), що зумовило розгляд у господарському суді спорів про неплатоспроможність фізичних осіб, незалежно від того, чи займаються вони підприємницькою діяльністю.

Особливістю провадження у справі про банкрутство є те, що врегулювання правовідносин неплатоспроможності боржника вимагає поєднання в одній процедурі як цивільних, так і адміністративних правовідносин щодо його майна (майнових прав) з метою якнайповнішого задоволення у ній вимог кредиторів -приватних осіб та контролюючих органів з грошовими вимогами до боржника у черговості, визначеній КУзПБ.

Зокрема, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство наступає строк виконання всіх зобов`язань боржника, що має наслідком обов`язок усіх конкурсних (забезпечених) кредиторів пред`явити вимоги до боржника, а їх задоволення може здійснюватися лише у порядку, передбаченому КУзПБ, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом; провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню (частини чотирнадцята, сімнадцята статті 39 КУзПБ); активи боржника, що перебувають у податковій заставі, можуть бути звільнені господарським судом з податкової застави, про що виноситься ухвала у судовому засіданні за участю контролюючого органу, уповноваженого відповідно до ПК України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень (частина десята статті 41 КУзПБ).

Отже, при врегулюванні відносин неплатоспроможності законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство з огляду на необхідність формування єдиного реєстру грошових вимог кредиторів та задоволення їх згідно з визначеною законом черговістю та пропорційністю. Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).

Застосувавши принцип концентрації у справі про банкрутство ряду майнових та немайнових спорів, КУзПБ розширив підсудність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та які раніше розглядалися судами інших юрисдикцій.

Відповідно до частини другої статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Позивач звернувся до суду з позовом до арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича про зобов`язання нарахувати та зробити внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування.

З огляду на викладене, вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича про зобов`язання нарахувати та зробити внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд роз`яснює ОСОБА_1 його право звернутись з вказаним позовом до Господарського суду Вінницької області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 186 ЦПК України, ст.7 КУзПБ суддя,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича про зобов`язання нарахувати та зробити внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування.

Заяву з доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: