Справа № 450/365/21 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/554/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2022 року у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 стягнення в порядку зворотної вимоги вартість виплаченого відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

02.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 в порядку зворотної вимоги вартість виплаченого відшкодування у розмірі 47 164,86 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 14.08.2017 о 13:50 год в м. Львів по вул. Надійна, 23, керуючи транспортним засобом «КРАЗ-255», шасі № НОМЕР_2 , якого буксирував водій транспортного засобу «УРАЛ 4320 (КТЛ)», номерний знак НОМЕР_3 , не зреагував на зміну дорожньої обстановки, проявив неуважність, при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з т/з «Меrsedes- Веnz 410D», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч, в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження, чим самим порушив пп 2.3 «б», 13.3 ПДР. Страхувальник ( ОСОБА_2 ) звернувся до страховика (ПрАТ «СК «Саламандра-Україна») з заявою про страховий випадок 15.08.2017 та із заявою від 20.10.2017 щодо виплати коштів по страховому випадку, що стався 14.08.2017 у АДРЕСА_1 .

На підставі страхового акту № 0016052.08.17/2 від 24.10.2017 ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна», виконуючи своє зобов`язання за договором, сплатило ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 45 062,86 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4300 від 20.12.2017 на суму 45 062,86 грн.

Згідно з Протоколом № 2 річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна» від 26.04.2019 змінено найменування ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна» на нове - ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК». 01.01.2020 між ТзОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020-ВК. За договором факторингу № 01.01.2020-ВК від 01.01.2020 до ТзОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги у розмірі 45 062, 86 грн, пов`язаної із відшкодуванням шкоди, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди в порядку суброгації.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.04.2020, яке залишено без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.09.2020, позов ТзОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» задоволено та стягнено з військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду в розмірі 45 062,86 грн., а також судові витрати розміром 2102 грн. Дані кошти в загальній сумі 47 164,86 грн, 02.11.2020 були сплачені військовою частиною НОМЕР_1 на користь ТзОВ «МАРКС.КАПІТАЛ». Просив задовольнити позов, посилаючись на положення ст.ст.1166, 1191 ЦК України.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2022 року позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 в порядку зворотної вимоги вартість виплаченого відшкодування у розмірі 1590 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2022 року стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , 7700 грн. (сім тисяч сімсот гривень) понесених витрат на правову допомогу.

Рішення суду оскаржили військова частина НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що право зворотної вимоги до ОСОБА_1 у військової частини виникло лише 02.11.2020 після здійснення виплати на користь ТзОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», тому при розгляді даної справи слід керуватися нормами Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». Висновок суду про завдання ОСОБА_1 шкоди з необережності є необґрунтованим. Крім цього суд не звернув увагу, що посадовий оклад і грошове забезпечення військовослужбовця не є тотожними поняттями. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що транспортний засіб КрАЗ-255 не видавався йому для особистого користування, відтак відсутні підстави для стягнення з нього тримісячного грошового забезпечення. Вважає, що обставини, встановлені судовим рішенням у справі № 914/241/20 не мають юридичних наслідків при розгляді даної справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 слід задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу МОУ №17 від 12.01.2015 «Про затвердження Порядку списання військового майна у ЗСУ» автомобільне базове шасі (АБШ) КрАЗ-255 ш.№259256, яке належало військовій частині НОМЕР_1 було переведено у 5-ту категорію з подальшим розбракуванням у військовій частині НОМЕР_6 (підрозділ 5-го об`єднаного центру електрогазового та автотехнічного забезпечення). Відповідно до наряду командира військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_2 № 991 від 28.10.2016 АБШ КрАЗ 255 передислоковувалось у військову частину НОМЕР_6 з метою передачі з подальшим розбракуванням (утилізацією).

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2017 у справі № 456/2776/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та встановлено, що він 14.08.2017 о 13:50 год. в м. Львів по вул. Надійна, 23, керуючи транспортним засобом «КРАЗ-255», шасі № НОМЕР_2 , якого буксирував водій транспортного засобу «УРАЛ 4320 (КТЛ)», номерний знак НОМЕР_3 , не зреагував на зміну дорожньої обстановки, проявив неуважність, при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з т/з «Меrsedes- Веnz 410D», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження, чим самим порушив пп 2.3 «б», 13.3 ПДР.

Рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/241/20 від 30.04.2020, яке залишено без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.09.2020, позов ТзОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» задоволено та стягнуто з військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду в розмірі 45062,86 грн., а також судові витрати у розмірі 2102 грн.

На виконання Постанови Західного апеляційного господарського суду від 11.09.2020 та рішення Господарського суду Львівської області від 30.04.2020 військова частина НОМЕР_1 здійснила виплату на користь ТзОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» у розмірі 45 062,86 грн та 2102 грн судового збору, що підтверджується платіжними дорученнями № 7 та № 8 від 02.11.2020.

Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Умови матеріальної відповідальності військовослужбовців регламентовані Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року (далі - Положення), яке було чинним на час вчинення ДТП - 14.08.2017, а тому підлягає застосуванню під час розгляду даної справи.

Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктами 7,8 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому цим Положенням та цивільним законодавством України.Залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи, обставин, за яких заподіяно шкоду, вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується обмежена, повна або підвищена матеріальна відповідальність.

Відповідно до частин 1,3 пункту 10 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

За пошкодження, псування або втрату через необережність майна, виданого військовослужбовцям і призваним на збори військовозобов`язаним на період зборів в особисте користування, вони несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше тримісячного грошового забезпечення.

Задовольняючи частково позов, районний суд керувався тим, що шкода завдана відповідачем через необережність, розмір посадового окладу ОСОБА_1 станом на 14.08.2017 становив 530 грн, а тому, враховуючи вимоги частини 3 пункту 10 Положення, прийшов до висновку, що з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 в порядку зворотної вимоги слід стягнути вартість виплаченого відшкодування у розмірі тримісячного грошового забезпечення - 1590 грн.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом помилково було застосовано під час розгляду даної справи вимоги частини 3 пункту 10 Положення, які регламентують відшкодування шкоди завданої за пошкодження, псування або втрату через необережність майна, виданого військовослужбовцям і призваним на збори військовозобов`язаним на період зборів в особисте користування.

Встановлено, що завдана відповідачем ОСОБА_1 шкода була заподіяна недбалим виконанням ним службових обов`язків під час передислокації автомобільного базового шасі КрАЗ НОМЕР_7 у військову частину НОМЕР_6 . Вказаний транспортний засіб відповідачу в особисте користування не надавався.

Відтак, враховуючи вимоги частини 1 пункту 10 Положення, ОСОБА_1 повинен нести матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Згідно довідки про доходи, виданої ОСОБА_1 , розмір його грошового забезпечення становить 12 141 грн 67 коп.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 в порядку зворотної вимоги слід стягнути вартість виплаченого відшкодування у розмірі 12 141 грн 67 коп.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального права, рішення суду слід змінити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 641 грн. 73 коп.

Додаткове рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2022 року в апеляційному порядку не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2022 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 в порядку зворотної вимоги вартість виплаченого відшкодування у розмірі 12 141 грн 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 641 грн. 73 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 20.09.2022

Головуючий

Судді