КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/6223/21 Головуючий у суді І інстанції Сердинський В.С.
Провадження № 22-ц/824/3383/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2021 року у справі за клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих до подання позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Белінського В.А. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання вказаної вище позовної заяви, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно (реєстраційний номер 19753738), а саме: жилий будинок з надвірними будівлями, площею 401,1 кв. м, та земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :01:031:0016, цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та встановлення заборони Зазимській сільській територіальній громаді вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання працівників/представників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», будь-яких третіх осіб у вищезазначеному будинку та про зняття з реєстрації місця проживання позивача ( ОСОБА_1 ) до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на жилий будинок з надвірними будівлями, площею 401,1 кв. м, та земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :01:031:0016, цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 листопада 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року визнано неподаною та повернуто.

Водночас у серпні 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подало до суду першої інстанції клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті до подання позовної заяви ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року у справі № 361/6223/21.

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 10 серпня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 361/5078/21 постановлено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ВПВР УЗПВР у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ), УЗПВР у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ), ДП «Сетам», треті особи: приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М., ПАТ «КБ «Надра», про визнання недійсними постанови, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності, припинення та поновлення права власності повернуто позивачу. У зв`язку з цим, подальша доцільність заходів забезпечення позову відпала, а їхня дія порушує права товариства як іпотекодержателя обтяженого нерухомого майна.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2021 рокуклопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Забезпечення позову, накладене ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року у справі № 361/6223/21 за заявою представника позивача - Белінського В.А. про забезпечення позову до подання позовної заяви скасовано.

Знято арешт із жилого будинку з надвірними будівлями, площею 401,1 кв. м, та земельної ділянки, площею 0,2000 га, кадастровий номер :01:031:0016, цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу, а тому наявні підстави, визначені статтею 158 ЦК України, для скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою суд від 19 липня 2021 року, постановленою до подання позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через представника - адвоката Белінського В.А.звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з мотивів: неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи; неправильного застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права; та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем буде оскаржено ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року та Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 361/5078/21 в касаційному порядку, дію даних ухвал Верховним Судом буде зупинено, а потім скасовано їх у зв`язку з порушеннями судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. На час розгляду справи у Верховному Суді подається клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Суд належним чином не дослідив наявні у справі докази та обставини невідповідності клопотання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про скасування заходів забезпечення позову у справі № 361/6223/21 вимогам частини другої статті 183 ЦПК України, внаслідок чого помилково вважав за можливе прийняти зазначене клопотання до розгляду та розглянути за відсутності доказів його надіслання (надання) іншим учасникам справи.

Крім того, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд розглянув справу без належного повідомлення заявника (позивача) про дату, час та місце розгляду справи, не відклав її розгляд, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд. Зазначене позбавило позивача мати розумну можливість належним чином підготуватись до розгляду справи, представляти свої інтереси як учасника справи в умовах, які передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в умовах відкритого та публічного судового розгляду подати заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки до апеляційного суду не повідомили та відзивів на апеляційну скаргу не направили.

Представник позивача - адвокат Белінський В.А. за день до судового засідання надіслав на електронну адресу суду апеляційної інстанції клопотання, скріплене його електронним цифровим підписом,про відкладення розгляду справи у зв`язку відсутністю можливості з`явитися до апеляційного суду через перебування у відрядженні у м. Тернопіль.

Відповідно до вимог частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Разом з тим частина друга вказаної статті передбачає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, процесуальним законом суду апеляційної інстанції надано право розгляду справи за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про розгляд справи, незалежно від причин їх неявки.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Також Європейський Суд з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04).

Виходячи з наведеного, колегія суддів у межах своїх повноважень дійшла висновку про визнання неявки представника позивача в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи, та з огляду на те, що сторона позивача належним чином повідомлена про судове засідання у справі, з урахуванням категорії справи, предмету апеляційного оскарження та строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, ухвалила проводити розгляд справи за відсутності цього учасника справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського В.А. про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ВПВР УЗПВР у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ), УЗПВР у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ), ДП «Сетам», треті особи: приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М., ПАТ «КБ «Надра», про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса було задоволено частково.

Накладено арешт на жилий будинок з надвірними будівлями, площею 401,1 кв. м, та земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :01:031:0016, цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

10 серпня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 361/5078/21 постановлено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ВПВР УЗПВР у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ), УЗПВР у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ), ДП «Сетам», треті особи: приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М., ПАТ «КБ «Надра», про визнання недійсними постанови, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності, припинення та поновлення права власності повернуто позивачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року про повернення позовної заяви у цивільній справі № 361/5078/21 визнано неподаними та повернуто заявнику.

Регламентації інституту забезпечення позову присвячені статті 149-159 ЦПК України.

За змістом статей 149, 150 ЦПК України метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться чи буде знаходитись справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами першою, четвертою, дев`ятою, десятою статті 158 ЦПК України суд може скасувати забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

При цьому частиною тринадцятою статті 158 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Повернення позовної заяви - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виявленням до відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи, але які можуть бути усунуті в майбутньому.

За змістом статей 357, 381, 384ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги набирає законної сили з дня її постановлення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вищевказані обставини справи та положення статті 158 ЦПК України врахував та, встановивши, що потреба в забезпеченні позову відпала у зв`язку набранням законної сили ухвалою суду про повернення позовної заяви ОСОБА_1 у справі № 361/5078/21, обгрунтовано задовольнив клопотання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих до подання вказаної позовної заяви.

У даному випадку змінились обставини, що зумовили застосування накладення арешту на спірне нерухоме майно, адже такі заходи були вжиті судом з метою забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, а з урахуванням того, що розгляд справи закінчено ухваленням судового рішення про повернення позовної заяви, тобто не на користь позивача, подальша їхня дія може призвести до порушення прав відповідача як іпотекодержателя жилого будинку, право іпотеки на який не припинено і не скасовано у встановленому порядку.

У цій справі, яка переглядається апеляційним судом, також встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 6 квітня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Белінського В.А. на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 361/5078/21 повернуто особі, яка подала касаційну скаргу.

З наведених підстав колегія суддів відхиляє аргументи апеляційної скарги про касаційне оскарження судових рішень у справі № 361/5078/21 та клопотання про зупинення провадження у даній справі № 361/6223/21 до закінчення розгляду справи № 361/5078/21 судом касаційної інстанції як необґрунтовані.

Крім того, за роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», які містяться в абзаці 7 пункту 33 постанови № 2 від 12 червня 2009 року, підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»про скасування заходів забезпечення позову не відповідало вимогам частини другої статті 183 ЦПК України, а тому суд першої інстанції мав повернути його заявнику без розгляду на підставі частини четвертої статті 183 ЦПК України є безпідставними, оскільки вказані процесуальні норми, зокрема частина друга статті 183 Розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулює спірні процесуальні правовідносини і не стосуються стадії виконання судового рішення, тому не підлягають застосуванню у даній справі.

Посилання представника позивача - адвоката Белінського В.А. на те, що суд розглянув справу без належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, чим порушив його права на справедливий судовий розгляд частково приймаються до уваги колегії суддів, проте оскільки дані порушення процесуальних вимог не призвели до неправильного вирішення справи, а правильне по суті рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, то відповідно до пункту 2 частини другої статті 376 ЦПК України ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову скасуванню не підлягає.

Водночас, як свідчать матеріали справи, адвокату Белінському В.А. було достеменно відомо про перебування на розгляді суду першої інстанції клопотання про скасування заходів забезпечення, адже він неодноразово на підтвердження своїх доводів і заперечень подавав засобами електронного зв`язку клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів та заяву про надання інформації у даній справі, а місцевим судом вживалися заходи для повідомлення самого ОСОБА_1 про розгляд справи шляхом направлення повісток про виклик до суду, проте за зареєстрованим місцем проживання судових повісток він не отримував, усі поштові відправлення повернулися з відміткою працівників поштового зв`язку - за закінчення встановленого строку зберігання і розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року у справі № 361/5078/21.

Колегія суддів врахувала, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору (питання) у відповідному судовому засіданні без участі особи, яка не з`явилась (стаття 240 ЦПК України).

Ураховуючи, що представнику позивача було відомо про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що випливає зі змісту його процесуальних заяв (клопотань) у справі, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом, доказів, наявних у матеріалах справи, було достатньо для розгляду справи та участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні за відсутності сторони позивача.

Окрім цього, за положеннями частини другої статті 158 ЦПКУкраїни клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Отже, порушень норм процесуального права, що б призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення відповідно до вимог статті 376 ЦПК України, апеляційний суд не встановив.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги загалом є необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції щодо задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову у цій справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи в апеляційному суді відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: М.В. Мережко

С.І. Савченко