Справа № 761/4154/19
Провадження № 2/761/266/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Соломон О.М.,

за участі

представника позивача: Мартинюк Є.В.,

представника ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УкргазБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал», третя особа - ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УкргазБанк» до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину.

Під час слухання справи як співвідповідачів було залучено ОСОБА_4 та Акціонерне товариство «Комерційний банк «Земельний капітал» та як третю особу було залучено - ОСОБА_1 .

В позовних вимогах з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 10.12.2020 року позивач просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-33/2016-1 від 03.10.2020 року, укладений між ОСОБА_4 як покупцем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Земельний капітал» як продавцем, що діє в інтересах ОСОБА_3 , відповідно до якого відчужено акції прості іменні, емітовані Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Земельний капітал» в бездокументарній формі, міжнародний ідентифікаційний номер UА, кількістю 531 102 500 штук, загальною номінальною вартістю 5 311 025,00 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 здійснила відчуження належне їй на праві власності майно, а саме: 5% від статутного капіталу (5% простих іменних акцій) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал».

Позивач вважає, що укладений відповідачем правочин по відчуженню акцій укладений з порушенням чинного законодавства, оскільки на все рухоме та нерухоме майно було накладено арешт, а тому вона була позбавлена можливості його вчиняти. Крім того, вчинення такого правочину порушує права позивача, як стягувача у виконавчому провадженні.

26.02.2021 року до суду надійшов відзив Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог на тій підставі, що відсутня заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №1/2010 від 02.03.2010 року та договором поруки №23 від 27.10.2011 року. До Банку не надходила постанова про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 та постанова про накладення арешту на майно. Постановою виконавця від 02.11.2016 року було накладено арешт на акції в той час, коли вони уже не належали ОСОБА_3

30.03.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» в якому представник позивача наполягає на задоволенні заявлених вимог на тій підставі, що вони оскаржують договір з тих підстав, що ОСОБА_3 уклала оскаржуваний договір з метою ухилення від виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог з тих підстав, що заборгованість за рішенням суду сплачено та виконавче провадження завершене.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судові засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Представник третьої особи - Сільченко Михайла Леонідовича в судовому засіданні зазначив, що його довірителю не було відомо про існування виконавчого провадження та спір щодо акцій, тому він у вирішенні спору поклався на розсуд суду.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як встановлено судом, 02.03.2010 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ТОВ «Укрпериклаз» було укладено кредитний договір №1/2010 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 25 000 000,00 грн. строком до 01.03.2013 року.

Додатковою угодою від 22.04.2011 року сума кредиту була збільшена до 40 000 000,00 грн. із строком повернення до 01.04.2014 року.

Виконання умов кредитного договору було забезпечено порукою ОСОБА_3 за договором поруки №23 від 27.10.2011 року.

Оскільки позичальник не виконував належним чином умов договору в частині повернення кредитних коштів, Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.08.2013 року (справа №761/8796/13-ц) позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпериклаз", про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" () заборгованість за кредитним договором №1/2010 від 02 березня 2010р. у сумі 39 168 141,74грн., з яких: 36 700 809,23грн. - заборгованість по кредиту строкова; 478 618,77грн. - заборгованість по процентах строкова за період з 01.02.2013 по 28.02.2013р.; 1 696 754,04грн. - заборгованість по процентах прострочена; 102 971,60грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасне повернення кредиту; 188 988,11 грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 11.02.2014 року, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року змінено та викладено в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), як поручителя та солідарного боржника ПАТ "Укрпериклаз", на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" () заборгованість за кредитним договором №1/2010 від 02 березня 2010р. у сумі 39 023 172,41грн., з яких : 36 700 809,23грн. - заборгованість по кредиту строкова; 478 618,77грн. - заборгованість по процентах строкова за період з 01.02.2013 по 28.02.2013р.; 1 696 754,04грн. - заборгованість по процентах прострочена; 34 463,28 грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасне повернення кредиту; 112 527,09грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), як поручителя та солідарного боржника ПАТ "Укрпериклаз", на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" () заборгованість за кредитним договором №1/2010 від 02 березня 2010р. у сумі 39 023 172,41грн., з яких : 36 700 809,23грн. - заборгованість по кредиту строкова; 478 618,77грн. - заборгованість по процентах строкова за період з 01.02.2013 по 28.02.2013р.; 1 696 754,04грн. - заборгованість по процентах прострочена; 34 463,28 грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасне повернення кредиту; 112 527,09грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), як поручителя та солідарного боржника ПАТ "Укрпериклаз" , на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" () заборгованість за кредитним договором №1/2010 від 02 березня 2010р. у сумі 39 023 172,41грн., з яких : 36 700 809,23грн. - заборгованість по кредиту строкова; 478 618,77грн. - заборгованість по процентах строкова за період з 01.02.2013 по 28.02.2013р.; 1 696 754,04грн. - заборгованість по процентах прострочена; 34 463,28 грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасне повернення кредиту; 112 527,09грн. - заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів.

24.10.2014 року на виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист щодо ОСОБА_3 .

Виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання та 17.11.2014 року відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було розпочате виконавче провадження №45467586.

В межах зазначеного виконавчого провадження постановою від 12.02.2015 року було накладено арешт на все майно ОСОБА_3 .

Позивач не надав суду доказів що вказана постанова була реалізована державним виконавцем та накладено арешт на майно боржника.

03.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Земельний капітал», який діяв в інтересах ОСОБА_3 (далі - Продавець) та ОСОБА_4 (далі - Покупець) був укладений Договір №БВ-33/2016-1 купівлі-продажу цінних паперів.

За умовами зазначеного договору Продавець продав Покупцю цінних паперів - акції прості іменні Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» в кількості 531 102 500 штук загальною номінальною вартістю цінних паперів - 5 311 025,00 грн.

Постановою від 02.11.2016 року державний виконавець наклав арешт на 4,4259% акцій Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» власником яких є ОСОБА_3 .

В подальшому за Договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-02/2020-1 від 23.11.2020 року ОСОБА_4 продав зазначені акції ОСОБА_1 .

Постановою від 21.10.2021 року державний виконавець закінчив виконавче провадження № 45467586 у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Як зазначено у постанові, до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відділ) надійшла заява боржника від 21.10.2021 разом із квитанціями про сплату заборгованості, якою повідомлено відділ про повне та фактичне виконання рішення суду. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто в повному обсязі.

Цією ж постановою, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Таким чином, при розгляді даної справи наявними в справі доказами встановлено, що на момент вчинення оскаржуваного правочину дійсно існувала заборгованість за виконавчим листом, однак суд вважає, що вчинення оскаржуваного правочину не свідчить про намір ОСОБА_3 ухилитись від виконання рішення суду, оскільки на момент розгляду справи судом рішення було виконане в повному обсязі. А тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в даному випадку не призведе до захисту порушених прав, враховуючи що на даний час вони поновлені (заборгованість сплачено).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4,77-83,89,95, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УкргазБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал», третя особа - ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28 жовтня 2022 року

Суддя: Н.Г. Притула