ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року м. Чернівці Справа № 719/216/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар: Скрипка С.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Новодністровського міського суду Чернівецької області від 06 жовтня 2022 року, постановленої під головуванням судді Цицак В.Л., -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

28 липня 2022 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, крім іншого, запропоновано відповідачу подати відзив протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

12 серпня 2022 року представником відповідача Поляк М.В. направлено до суду клопотання, в якому остання просила продовжити процесуальний строк, встановлений судом для подання відзиву на позовну заяву, з посиланням на докази.

Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 06 жовтня 2022 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про продовження строку процесуального строку для подання відзиву на позову заяву відмовлено, у зв`язку з чим відзив на позовну заяву судом до розгляду не приймався.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, надмірний формалізм та порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Наголошує, що 12 серпня 2022 року вона направила суду клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву з посиланням на наказ про

Провадження №22-ц/822/830/22

перебування представника відповідача у відрядженні, що, в свою чергу, унеможливило подання відзиву вчасно, а в подальшому ОСОБА_3 22.08.2022 року направила до суду відзив із клопотанням про поновлення процесуального строку на його подання, проте судом останнє було вирішено як клопотання про продовження строку, що, в свою чергу, свідчить про вихід суду за межі розгляду заявленого клопотання.

Інші учасники правом на подачу відзиву відповідно до ст.360 ЦПК України не скористалися.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до наступного висновку.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву вказав, що саме по собі посилання на завантаженість адвоката, в тому числі, у зв`язку із участю в інших судових чи службових справах та складність обставин справи, вивчення яких потребує значних затрат часу, не достатньо для підтвердження поважності причин пропуску строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вказує наступне.

Так, згідно зі ст.129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Як вбачається з матеріалів справи 28.07.2022 року ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, якою, крім іншого, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду (а.с.28).

Ухвала про відкриття провадження отримана ОСОБА_2 01.08.2022 року (а.с.30).

12.08.2022 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , направлено до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 16.08.2022 року, та продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. До клопотання, крім іншого, додано наказ №10 від 12.08.2022 року про відрядження ОСОБА_3 до м. Києва з 15.08.2022 року по 19.08.2022 року (а.с.32-34).

16.08.2022 року ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області відкладено підготовче засідання у справі на 14.09.2022 року. В задоволенні клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено (а.с.40-41).

22.08.2022 року ОСОБА_3 направлено поштовою кореспонденцією (24.08.2022 року зареєстровано в суді) відзив на позовну заяву, який містив клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву (а.с.45-83).

06.10.2022 року ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області в задоволенні клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено (а.с.105-106).

Відповідно до ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 7 ст.178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно із ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Положеннями ч.1 ст.126, ч.2 ст.127 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Як вбачається ОСОБА_3 заявлено клопотання про поновлення процесуального строку, а судом помилково вирішено вказане клопотання як продовження процесуального строку, що, в свою чергу, є порушенням диспозитивності цивільного судочинства та виходом за межі вимог сторони у справі.

Крім того, суд першої інстанції при відмові в продовженні процесуального строку в ухвалі від 06.10.2022 року не звернув уваги на те, що ухвалою суду від 16.08.2022 року вже відмовляв ОСОБА_3 в продовженні процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

З наведеного вбачається, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі Ashingdane v. the. UnitedKingdom).

Право доступу до суду має не тільки існувати, але й бути практичним та ефективним. Просте існування права доступу в законі не є достатнім. Наприклад, воно може бути порушене такими чинниками: існуванням процесуальних перепон, які заважають або зменшують можливості звернення до суду (занадто суворе тлумачення національними судами процесуальної норми (надмірний формалізм), що може позбавити заявників права доступу до суду (PerezdeRadaCavanilles проти Іспанії, №2809095, рішення від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до помилкової ухвали.

За таких обставин оскаржена ухвала у відповідності до вимог зазначеної статті підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Новодністровського міського суду Чернівецької області від 06 жовтня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Владичан А.І.

Литвинюк І.М.