Справа: 164/1136/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1500 га і 0,2000 га. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте не встигла оформити своїх спадкових прав, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. За життя, а саме 11 грудня 2001 року спадкодавець ОСОБА_3 посвідчила заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними спорудами, які знаходяться в с. Комарове, заповіла сину ОСОБА_1 . Вказаний заповіт не зберігся. Спадкоємцями першої черги є позивач, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті, та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які своїми письмовими заявами від спадкового майна відмовилися на користь брата ОСОБА_1 . У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, а тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вищезазначене спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_8 , кожен зокрема, не з`явилися, до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-9).

Як вбачається з повідомлення виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 4-17 від 16 березня 2022 року, згідно журналу реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Комарівської сільської ради 11 грудня 2001 року посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_3 за реєстраційним номером 203. Другого примірника, який мав би зберігатись в Комарівській сільській раді в наявності не має. Однак, згідно журналу реєстрації нотаріальних дій, в змісті нотаріальної дії № 203 від 11 грудня 2001 року зазначено, що ОСОБА_3 даним заповітом робить наступне розпорядження: на випадок своєї смерті заповідає житловий будинок з надвірними спорудами, які знаходяться в селі Комарове заповідає своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 14-16).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 902 від 30 грудня 2021 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 22 від 12 січня 2022 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець на день смерті постійно був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою разом з дружиною ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання, проте не встигла оформити своїх спадкових прав, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Спадщину прийняв ОСОБА_1 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем (а.с. 17, 18).

Згідно заяв ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідчених нотаріально, строк для прийняття спадщини вони пропустили, просять вважати такими, що відмовились від спадщини (а.с. 49-52).

Із витягу з рішення Комарівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/4 від 25 січня 1994 року вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,15 га, 0,20 га (а.с. 20).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 25 січня 2022 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 30).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 477/02-31 від 05 вересня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельні ділянки, площею 0,25 га, 0,15 га та 0,20 га (а.с. 34).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 571/01-16 від 14 жовтня 2022 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа № 291/2018. 20 вересня 2018 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 47-52).

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1500 га та 0,2000 га, яка знаходиться в селі Комарове Камінь-Каширського (Маневицького) району Волинської області, згідно Рішення сесії Комарівської сільської ради Маневицького району Волинської області від 25 січня 1994 року № 15/4, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача - адвокат Матвійчук Василь Ананійович, адреса: 44601, смт. Маневичі Волинської області, вул. Некрасова, 10.

Відповідач - Маневицька селищна рада Волинської області, адреса: 44601, смт. Маневичі Волинської області, вул. Незалежності, 30.

Повний текст судового рішення складено 03 листопада 2022 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська