ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4975/22 Справа № 178/1635/20 Головуючий у першій інстанції: Берелет В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року та на додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0120, загальною площею 7,0654 гектарів, що розташована на території Катернопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. 08.04.2009 року між нею та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Тропік» було укладено договір №306 оренди земельної ділянки від 08 квітня 2009 року, за кадастровим номером: :01:001:0120, загальною площею 7,0654 гектарів, строком на 10 років, що належить їй на праві власності. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У жовтні 2019 року вона звернулася до відповідача з проханням повернути земельну ділянку, у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди, але відповідач повідомив її про наявність додаткової угоди №1 від 01 червня 2017 року до договору №306 від 08 квітня 2009 року, яка нібито була з ним укладена та регламентувала зміни до договору, а саме щодо строку дії договору, який відповідно до змін укладено на 20 (двадцять) років та зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37447086 від 06.10.2017. Вказану додаткову угоду позивачка не підписувала, умови не погоджувала, з істотними умовами не погоджувалась, та про її існування відомо їй не було, а тому спірна додаткова угода не є укладеною. Договір №306 оренди земельної ділянки від 08 квітня 2009 року вона вважала припиненим, у зв`язку із закінченням строку його дії. Тому позивачка просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37447086 від 06.10.2017 року, внесене КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області; витребувати у СТОВ «Тропік» із незаконного користування на користь ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0120, загальною площею 7,0654 га, що розташована на території Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка належить їй на праві приватної власності та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37447086 від 06.10.2017 року, внесене ОСОБА_2 , КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області. Витребувано у СТОВ «Тропік» із незаконного користування земельну ділянку на користь ОСОБА_1 , яка належить їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ДП №088575 від 29.12.2009 року, за кадастровим номером: :01:001:0120 загальною площею 7,0654 га, що розташована на території Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Позовну вимогу про стягнення доходу зі СТОВ «Тропік» на користь ОСОБА_1 у розмірі 35000,00 грн. залишено без розгляду. Стягнуто з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 1681,60 грн.

Додатковим рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Вирішено доповнити резолютивну частину рішення Криничанського районного суду від 26 квітня 2022 року №178/1635/20 абзацами:

«Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» (, адреса: вул. Польова,1, с. Катеринопіль, Криничанський район Дніпропетровська область ) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати, що сплачені за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 8237.28 грн.»

«Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» (, адреса: вул. Польова,1, с. Катеринопіль, Криничанський район Дніпропетровська область ) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати, що сплачені за правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.» (а.с. 167).

В апеляційній скарзі СТОВ «Тропік», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та додаткового рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування оскаржуваного додаткового рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №088575 від 29.12.2009 року, позивачка є власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0120, загальною площею 7,0654 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Катернопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (а.с. 9).

08 квітня 2009 року між позивачкою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Тропік» було укладено договір №306 оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0120, загальною площею 7,0654 гектарів, строком на 10 років (а.с. 10-11)

За положеннями пункту 8 вказаного вище договору, після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

12 червня 2009 року договір оренди від 08 квітня 2009 року був зареєстрований у Криничанському відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2009 року за номером 99.

Згідно копії додаткової угоди №1 від 01 червня 2017 року до договору №306 від 08 квітня 2009 року, підписаної між позивачкою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Тропік», погоджено внести зміни, зокрема, до пункту 8 основного договору, а саме: договір укладено на 20 років; після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 18).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №184356417 від 10.10.2019 року, КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37447086 від 06.10.2017, внесено запис №22703265 про про право оренди СТОВ «Тропік» земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0120 строком на 20 років (згідно вказаної вище додаткової угоди №1 від 01 червня 2017 року) (а.с. 21).

Висновком №1767-21, складеним 04 жовтня 2021 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» в Додатковій угоді 1 від 01.06.2017 року до Договору №306 від 08.04.2009 року (оренди земельної ділянки) виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису (а.с. 99-103).

У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі ? це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19) зазначено: «Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивачка не підписувала додаткову угоду 1 від 01.06.2017 року до Договору №306 від 08.04.2009 року (оренди земельної ділянки) про встановлення, зокрема, строку оренди земельної ділянки на 20 років, - колегія дійшла висновку що вказана вище додаткова угода є неукладеною.

Таким чином, оскільки факт укладення між сторонами додаткової угоди №1 від 01.06.2017 року до Договору оренди земельної ділянки №306 від 08.04.2009 року не підтверджено належними доказами, колегія дійшла висновку про незаконність реєстрації права оренди на підставі неукладеного договору, у зв`язку з чим, наявність підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37447086 від 06.10.2017 року, внесене КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, щодо реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0120 за СТОВ «Тропік».

Також, встановивши, що строк оренди земельної ділянки :01:001:0120 за договором оренди від 08 квітня 2009 року закінчився 12.06.2019 року; враховуючи, що відповідачем не представлено доказів укладення між сторонами договору оренди вказаної земельної ділянки з липня 2019 року, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для витребування у СТОВ «Тропік» із незаконного користування (володіння) вказаної земельної ділянки загальною площею 7,0654 га, розташованої на території Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 .

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №687/328/20 (провадження №61-14532св21).

Отже, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування земельної ділянки є законним і обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Посилання апелянта на те, що додаткову угоду №1 від 01.06.2017 року до Договору оренди земельної ділянки №306 від 08.04.2009 року від імені позивачки підписала її родичка - ОСОБА_4 , не спростовує викладених вище висновків про те, що позивачка, як власник земельної ділянки, не підписувала вказану угоду. У тексті додаткової угоди також не зазначено, що від імені орендодавця вона підписується іншою особою по довіреності, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, в частині залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення доходу зі СТОВ «Тропік» на користь ОСОБА_1 у розмірі 35000,00 грн., не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції справу в цій частині не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Разом з тим, за положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 1681,60 грн. (840,80 грн. х 2), що підтверджується квитанцією від 09.11.2020 року та від 09.02.2021 року (а.с. 1, 54).

Також на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею на проведення судової експертизи в сумі 8237,28 грн., відповідно до копії меморіального ордеру №157988603 від 13.05.2021 року (а.с. 90, 157).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачкою на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання юридичних послуг №11, укладеного 03.02.2022 року з ФОП ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України, ОСОБА_3 не отримував свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а тому на час розгляду даної справи вказаний представник не є адвокатом.

Таким чином, оскільки позивачкою понесені судові витрати на правничу допомогу у відповідності до договору про надання юридичних послуг №11 від 03.02.2022 року з ФОП ОСОБА_3 , який не є адвокатом, відсутні підстави для відшкодування цих витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача у розумінні статтей 137, 141 ЦПК України.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у додатковій постанові від 12.09.2018 року у справі №810/4749/15.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому додаткове рішення підлягає скасуванню в частині стягнення відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у стягнення цих витрат з відповідача.

В іншій частині рішення та додаткове рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, з ухваленням у цій частині нового судового рішення. В іншій частині рішення та додаткове рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» задовольнити частково.

Додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року в частині стягнення із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

У стягненні з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. відмовити.

В іншій частині рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року та додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова