Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2022 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

секретар судового засідання Цвень М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 125/2148/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барська міська рада Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участі: представника заявника ОСОБА_2 ,

свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,86 га, що розташована на території колишньої Ялтушківської сільської ради. У спадкодавця не залишилося спадкоємців першої, другої та третьої черг, заповіт ОСОБА_5 не залишав. ОСОБА_5 та заявник упродовж тривалого часу, а саме, починаючи з 2014 року, проживали однією сім`єю по АДРЕСА_1 , оскільки за станом здоров`я ОСОБА_5 не міг себе обходити та вести домашнє господарство. Вони мали спільний бюджет, купували майно для сумісного користування, ліки, доглядали та у всьому один одному допомагали. Крім заявника, після смерті ОСОБА_5 інших спадкоємців нема. Заявник прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Заявник звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, проте йому було відмовлено через те, що ним не доведено факт належності правовстановлюючих документів щодо належності вказаного вище майна спадкодавцеві. Таким чином, ураховуючи тривалий час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю, заявник змушений звертатися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації.

У судовому засіданні представник заявника вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи - Барської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.

За клопотанням заявника у судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що заявника знає з 1983 року, оскільки з цього часу почала проживати у сусідньому будинку. Свідок добре знає також матір заявника - ОСОБА_6 , а батько заявника помер. Також у заявника ОСОБА_1 є брат ОСОБА_7 , який з 1983 року не проживає з ними. Будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 . А будинок ОСОБА_5 , який жив з ОСОБА_6 та заявником ОСОБА_1 , знаходиться по АДРЕСА_1 . Перед смертю ОСОБА_5 хворів, а ОСОБА_1 здійснював за ним догляд. Також свідок пояснила, що мама заявника є жінкою похилого віку та теж має проблеми зі здоров`ям, тому ОСОБА_1 за нею теж доглядає. Свідок зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_5 був одружений, чи розлучався з офіційною дружиною свідок не знає. Свідкові відомо, що ОСОБА_5 жив з якоюсь жінкою, а потім проживав з ОСОБА_6 . У ОСОБА_5 був син, який трагічно загинув ще дитиною, а також начебто ще була донька.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є сусідкою заявника. Знає їхню сім`ю близько дев`яти років, та щодня бачила їх. Заявник ОСОБА_1 проживає разом зі своєю мамою ОСОБА_6 та вітчимом ОСОБА_5 , поки останній не помер. Черевуха довго хворів перед смертю та ОСОБА_1 здійснював за ним догляд, а також він доглядає свою маму. Свідок повідомила, що не знає чи у ОСОБА_5 були діти та дружина.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, суд дійшов висновку, що у заяві слід відмовити повністю, з таких підстав.

Судом були встановлені такі обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно з даними копій державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 018077 ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 2,86 га, що розташована на території Ялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Згідно з даними копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 238 від 12.10.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних довідки Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради № 815 від 09.12.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав з ОСОБА_5 та вели спільне господарство на одному погосподарському номері з 2014 року по АДРЕСА_1 , без реєстрації до дня смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до даних довідки Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради № 829 від 10.12.2021, ОСОБА_5 , 1947 року народження, проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації з 2002 року по 2020 рік до дня смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до даних копії Акту про встановлення факту спільного проживання від 01.10.2021, складеного старостою Ялтушківського старостинського округу Горбанюк М.О. у присутності сусідів-свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , унаслідок опитування свідків встановлено, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав з ОСОБА_5 з 14.03.2014 по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років життя ОСОБА_5 . ОСОБА_1 допомагав вести господарство, доглядав домоволодіння, проводив ремонт будинку та обробляв земельну ділянку у подальшому за власні кошти ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_5 . Зазначені дані засвідчують сусіди.

Згідно з даними копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2021 № 108/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлого ОСОБА_5 , у зв`язку: «..з недоведеністю факту належності правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаного майна спадкодавцеві. У зв`язку з цим, та керуючись ст. 1268, 1270 ЦК України, неможливо перевірити факт майна, що належить померлому та прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підставу для закликання його до спадкування, належність нерухомого майна померлому (склад спадкового майна), а відповідно - неможливо видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину» (цитата).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Поряд з цим, відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Оцінюючи надані заявником докази на підставі наведених вище норм процесуального законодавства, суд дійшов таких висновків.

Виходячи з юридичного значення поняття «акт» - це документ, складений декількома особами, що підтверджує встановлені факти або події. Даний документ носить лише засвідчувальний, а не причинно-наслідковий характер.

Поданий заявником акт про встановлення факту спільного проживання складений одноосібно старостою, що суперечить вказаним вище положенням. Крім того, акт про встановлення факту спільного проживання складено через 1,5 місяці після смерті ОСОБА_5 та на підставі «опитування сусідів». Суд також звертає увагу, що вказані в акті обставини суперечать даним інших доказів, що були досліджені під час судового розгляду, зокрема, щодо дати початку спільного проживання (в акті - 14.03.2014, свідки вказали - з 1983 року, довідки старостинського округу - з 2002 року та з 2014 року). Фактично вказаним актом не засвідчено певні події, оскільки через 1,5 місяці після смерті ОСОБА_5 староста об`єктивно не міг засвідчити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_5 з ОСОБА_1 з 14.03.2014. На підставі викладеного, оскільки фактично актом «проведено опитування сусідів», то, на думку суду, даний акт не носить засвідчувального характеру, тому суд відхиляє даний доказ у справі як недопустимий.

Оцінюючи подані заявником довідку Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради № 815 від 09.12.2021 та довідку Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради № 829 від 10.12.2021, суд вважає, що дані докази не відповідають критерію достовірності (ст. 79 ЦПК України), оскільки видані одним і тим же органом, містять дані про однакові факти, однак вказують на різний час виникнення факту (2014 рік та 2002 рік), тому дані докази суд також відхиляє.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник звернувся до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_5 , вказав, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення у заявника права на спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 4 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ст. 2 Сімейного кодексу України, цей Кодекс регулює: сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку, утримання; сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

З наведеного переліку можна дійти висновку, що СК України регулює особливий вид особистих немайнових та майнових відносин, які є сімейними, причому між чітко визначеними суб`єктами. Відтак, сімейними відносинами є ті особисті немайнові та майнові відносини, що складаються між членами сім`ї, визначеними у ст. 2 СК України.

Суб`єктами сімейних правовідносин можуть бути лише фізичні особи, які перебувають у шлюбі, кровному спорідненні чи відносинах усиновлення. Сімейний кодекс установлює наступний перелік суб`єктів сімейних правовідносин: а) подружжя; б) батьки, діти, усиновлювачі, усиновлені; в) баба, дід, прабаба, прадід, онуки, правнуки; г) рідні брати; рідні сестри; мачуха, вітчим, падчерка, пасинок. При цьому усі інші родичі (двоюрідні брати та сестри, тітки, дядьки, племінники, племінниці та ін.) не є учасниками сімейних правовідносин за винятками, встановленими законами.

Статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У своїй заяві заявник не виклав обставин, які б обґрунтовували підставу виникнення між ним та ОСОБА_5 сімейних стосунків у розумінні ч. 2 ст. 3, ст. 4 СК України, тобто наявності кровного споріднення, усиновлення чи інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Показання свідків містять посилання на спільне проживання заявника з ОСОБА_5 та здійснення заявником догляду за останнім, але, на думку суду, спільне проживання та здійснення догляду за ОСОБА_5 , який хворів, не є тотожними поняттями з сімейними стосунками.

Таким чином, ні сама заява про встановлення факту проживання однією сім`єю не містить обставин, що вказували б на підставу виникнення сімейних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ні у ході судового розгляду на підставі належних та допустимих доказів заявником не було доведено обґрунтованість своєї заяви, тому суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у встановленні факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 81, 293, 294, ч. 2 ст. 315, 316, 318-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У заяві ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барська міська рада Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ).

Заінтересована особа: Барська міська рада Вінницької області (майдан Святого Миколая, 18, м. Бар, Вінницька область, 23000, ).

Повне судове рішення складено 16.05.2022.

Суддя