ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м.Суми

Справа №579/1966/21

Номер провадження 22-ц/816/970/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 21 липня 2022 року у складі судді Кибець І.А. у м. Кролевець Сумської області, повне судове рішення складено 01 серпня 2022 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області про визнання факту, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що він працював у КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради на посаді енергетика та на посаді енергетика на 0,25 посадового окладу енергетика за сумісництвом з 20 липня 2020 року у КП «Кролевецьводоканал».

09 грудня 2020 року він звернувся до КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради із заявою про розірвання трудового договору за власним бажанням з 10 грудня 2020 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, у зв`язку з тим, що роботодавець не виконує законодавство про працю.

14 грудня 2021 року наказом №130-К від 14 грудня 2020 року, позивач був звільнений за прогул одного дня без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 27 травня 2021 року визнано невірним формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , запис у трудовій книжці на підставі наказу №130-К від 14 грудня 2020 року «Звільнено за прогул одного дня без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпПУ». Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради № 96-ОД від 14 грудня 2020 року «Про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 ». Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради, а саме зазначено: «Звільнено за частиною 3 статті 38 КЗпП України, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю». Стягнуто з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із тим, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, у розмірі 6534 грн 29 коп. Стягнення за час вимушеного прогулу було проведено за період з 10 грудня 2020 року по день подання позовної заяви до Кролевецького районного суду - 06 січня 2021 року.

Враховуючи, що виправлення формулювання причин звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 відповідач вніс лише 27 вересня 2021року, позивач просив суд ухвалити рішення про визнання факту того, що неправильне формулювання причин звільнення та незаконний запис у трудовій книжці ОСОБА_1 перешкоджали його працевлаштуванню з дня незаконного звільнення по день виправлення неправильного формулювання у трудовій книжці 27 вересня 2021 року, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за 180 робочих днів з 06 січня 2021 року по 27 вересня 2021 року у розмірі 69186,60 грн.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 21 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнано факт того, що неправильне формулювання причини звільнення та незаконний запис у трудовій книжці ОСОБА_1 перешкоджали його працевлаштуванню з 07 січня 2021 року по день виправлення неправильного формулювання у трудовій книжці 27 вересня 2021 року.

Стягнуто з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 січня 2021 року по 27 вересня 2021 року по день виправлення незаконного запису у трудовій книжці включно в розмірі 69186 грн 60 коп.

Стягнуто з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з указаним рішенням, КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення періоду протягом якого позивач мав перешкоди до працевлаштування через порушення його трудових прав, визнавши факт того, що неправильне формулювання причини звільнення та незаконний запис у трудовій книжці ОСОБА_1 перешкоджали його працевлаштуванню з 07 січня 2021 року по 16 червня 2021 року, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 січня 2021 року по 16 червня 2021 року включно у розмірі 42280,70 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що після проголошення 27 травня 2021 року Кролевецьким районним судом Сумської області рішення по справі №579/21/21, яким був частково задоволений позов ОСОБА_1 про зміну формулювання причин звільнення, позивач не надав трудову книжку для внесення виправлення. Такі дії позивача свідчать про його часткову провину у вимушеному прогулі, що призвело до неправильного обрахунку його тривалості та розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню.

Отримавши 16 червня 2021 копію рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 27 травня 2021 року, ОСОБА_1 не подав трудової книжки роботодавцю для внесення виправлення причин звільнення. За таких обставин, апелянт вважає, що вимушений прогул ОСОБА_1 у період з 17 червня 2021 року по 27 вересня 2021 року стався саме з вини позивача, а тому відсутні підстави для стягнення на його користь компенсації середнього заробітку за вказаний період.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 367 ЦПК України).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неправильне формулювання причин звільнення позивача стало перешкодою для його працевлаштування, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 07 січня 2021 року по день отримання трудової книжки з виправленим записом 27 вересня 2021 року.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду з огляду на наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що з 05 грудня 2018 року ОСОБА_1 працював інженером-енергетиком у КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради та з 20 липня 2020 року за сумісництвом на посаді енергетика на 0,25 посадового окладу у КП «Кролевецьводоканал» (а.с.15, 18, 43, 44).

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 був звільнений з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради за прогул на підставі п. 4 ст.40 КЗпП України згідно з наказом № 130-К від 14 грудня 2020 року (а.с.14).

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 27 травня 2021 року, яке набрало законної сили 16 вересня 2021 року, визнано невірним формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , запис у трудовій книжці на підставі наказу № 130-К від 14.12.2020 року «Звільнено за прогул одного дня без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпПУ».

Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради № 96-ОД від 14 грудня 2020 року «Про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 ».

Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради, а саме, зазначено «Звільнено за частиною 3 статті 38 КЗпП України, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю».

Стягнуто з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із тим, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, у розмірі 6534 грн 29 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 10-11, 69-73).

Наказом КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради від 20 вересня 2021 року № 83-К «Про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 » скасовано наказ «Звільнення за прогул одного дня без поважних причин згідно ст. 40 п.4 КЗпПУ» від 14 грудня 2020 року №130-К та внесено зміни у формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з КП «Кролевецька ЖЕК» Кролевецької міської ради у трудовій книжці зазначено «Звільнено за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю» (а.с.13, 14).

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримав на руки трудову книжку з внесеними виправленнями, відповідно до рішення суду (а.с. 15)

Відповідно до наказу КП «Кролевецьводоканал» від 08 жовтня 2021 року № 90к ОСОБА_1 прийнято на посаду енергетика з 08 жовтня 2021 року на 0,5 ставки, з оплатою згідно штатного розкладу (а.с.16).

Згідно довідки про доходи, виданої КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради від 30 грудня 2020 року № 11 заробітна плата за жовтень 2020 року становить 8 071 грн 68 коп., за листопад 2020 року 8 071 грн 68 коп. (а.с. 68).

Частиною 3 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (зокрема неправильне зазначення формулювання причин звільнення) до моменту поновлення таких прав, при цьому оплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу у даному випадку передбачена законодавством лише у разі, якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81, ч. 4 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто звертаючись з вимогою про стягнення з роботодавця середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач несе процесуальний обов`язок доведення того факту, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці мало своїм наслідком перешкоди у працевлаштуванні позивача.

Проте суд першої інстанції зазначених вимог процесуального закону не врахував і визнав встановленим причинно-наслідковий зв`язок між порушенням трудових прав позивача та перешкодами у його працевлаштування за фактичної відсутності доказів тієї обставини, що позивач мав на меті працевлаштуватися у спірний період та вчиняв відповідні дії.

Враховуючи, що в силу частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів, вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги.

З огляду на матеріали справи, неправильність зазначення формулювання причин звільнення ОСОБА_1 встановлена рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 27 травня 2021 року, яке набрало законної сили 16 вересня 2021 року. Вказаним рішенням на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 10 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року у розмірі 6534,29 грн.

Тобто матеріалами справи підтверджується факт порушення трудових прав ОСОБА_1 через внесення неправильного формулювання причин звільнення до трудової книжки, проте вбачається, що позивач не надав як до місцевого суду, так і до суду апеляційної інстанції доказів того, що він у період 07 січня 2021 року по 27 вересня 2021 року вчиняв дії щодо пошуку роботи, звертався до роботодавців, скористався послугами центру зайнятості, і йому було відмовлено в укладанні трудового договору через причини звільнення з попереднього місця роботи, зазначені у трудовій книжці. Заявник не довів підстав заявленого позову, що не було враховано судом.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про задоволення заявлених вимог позивача з огляду на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому скасовує судове рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини 7 статті 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 2481 грн, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги, компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 21 липня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення у справі.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області про визнання факту, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» Кролевецької міської ради Сумської області сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук