Дата документу 29.09.2022 Справа № 334/2678/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2678/22 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1929/22 Бредіхін Ю.Ю.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Гончар М.С.

Кримської О.М.

За участю секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Козлова Олександра Юрійовича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 подану в її інтересах адвокатом Радостєвою Мариною Володимирівною про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_2 в особі представника адвоката Радостєвої М.В. звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з 2016 по 2019 роки вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_1 .

Зазначає, що після припинення шлюбних відносин ОСОБА_1 почав переслідувати її, погрожував їй фізичною розправою, слідкував за нею, погрожував навіть її друзям.

Так, 08.06.2022 року ОСОБА_1 вчинив по відношенню до неї домашнє насильство психологічного характеру, через що 16.06.2022 року видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 3 доби з 19:00 год. 16.06.2021 року по 19:00 год. 19.06.2022 року, який кривдником не оскаржувався і не виконувався.

Також 26.06.2022 року ОСОБА_1 вчинив по відношенню до неї домашнє насильство психологічного характеру, в результаті чого 28.06.2022 року видано черговий терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб з 20:00 год. 28.06.2021 року по 20:00 год. 08.07.2022 року, який кривдником не оскаржувався і не виконувався.

Вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства.

Крім того, ОСОБА_1 09.06.2022 року розбив вікно в квартирі АДРЕСА_1 , де вона мешкає, що відображено у талоні-повідомлені ЄО № 11963 від 09.06.2022 року.

Вказує, що в неї є реальне побоювання, що ОСОБА_1 не припинить подальші дії щодо домашнього насильства, оскільки він неодноразово притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності зокрема за дрібне хуліганство.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 , заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_2 , заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2022 року заяву задоволено частково.

Видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_1 , яким визначено наступне тимчасове обмеження його прав відносно ОСОБА_2 :

- заборонено перебувати з постраждалою особою ОСОБА_2 в місці її проживання (перебування) чи роботи;

- заборонено наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 ;

- заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонено вести особисто листування, телефонні переговори з постраждалою особою - ОСОБА_2 .

В задоволені решти вимог відмовлено.

Обмежувальний припис видано строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднесено на рахунок держави.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Козлов О.Ю. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд в рішенні виклав лише приписи законодавства, мотивувальна частина рішення суду взагалі не містить аналізу та оцінки доказів наданих сторонами. Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення домашнього насильства. Судом не надано оцінки постанові суду від 22.07.2020 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 КпАП України. Оцінку ризиків домашнього насильства суд не провів, не надав оцінки безпідставності посилань заявника викладених в обґрунтування заяви.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи заяву суд першої інстанції зважаючи на триваючий та системний характер насильницьких дій ОСОБА_1 виходив з доведеності ризику продовження вчинення ним насильства по відношенню до заявниці та з метою захисту прав і свобод заявниці, вважав наявними підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 строком на шість місяців, встановивши певні заходи тимчасового обмеження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок суду відповідає встановленим у справі обставинам, заснований на законодавстві та є вірним.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Частиною 1 ст. 350-5 ЦПК України встановлено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 2, 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що сторони з 2016 року по 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Після припинення фактичних шлюбних відносин, між сторонами склалися неприязні стосунки, що сторони не заперечують.

При цьому матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження неодноразового та тривалого насильства та переслідування ОСОБА_1 відносно колишньої співмешканки.

За матеріалами справи, за вчинення домашнього насильства психологічного характеру по відношенню ОСОБА_2 , 16 червня 2022 року стосовно кривдника ОСОБА_1 було видано терміновий заборонний припис строком на 3 доби з 19-00 год. 16.06.2022 року по 19-00 год. 19.06.2022 року та 28 червня 2022 року стосовно кривдника ОСОБА_1 було видано терміновий заборонний припис строком на 10 діб з 20-00 год. 28.06.2022 року по 20-00 год. 08.07.2022 року.

Згідно талону-повідомлення Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 09.06.2022 року зареєстровано заяву ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності її колишнього співмешканця ОСОБА_1 , який розбив вікно в кватирі за місцем її проживання.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності фізичного, психологічного насильства, яке чинить ОСОБА_1 щодо колишньої співмешканки ОСОБА_2 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що заявник, як жертва такого насильства потребує захисту у порядку передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ "A.V. v. Ukraine", n. 68177, "Enea v. Italy" [GC], n. 55182, "Idalov v. Russia" [GC], 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні "Ireland v. the UK", наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Заявник надала суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження заявлених нею вимог, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття обґрунтованого та вмотивованого рішення, яке і було ухвалене судом першої інстанції.

Прийнявши до уваги зазначені вище обставини, а також вимоги законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, які регулюють правовідносини сторін та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви.

При вирішенні спору, судом було враховано всі обставини справи, надано оцінку усім належним доказам.

З огляду на викладене, скаржник в супереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не довів ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі, як на підставу для відмови у задоволенні заяви.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи скаржника про те, що суд не дав оцінки доказам, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не містить обставин та доказів, які б спростовували висновки суду і свідчили б про порушення судом норм процесуального та матеріального права, тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Козлова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя ввід 27 липня 2022 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 05 жовтня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: М.С. Гончар

О.М. Кримська