Справа № 308/8634/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 серпня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів БИСАГИ Т.Ю., ФАЗИКОШ Г.В.

за участю секретаря ТЕРПАЙ С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/8634/20 за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 1 грудня 2021 року, повний текст якого складено 6 грудня 2021 року, головуюча суддя Шумило Н.Б., -

встановив:

28.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до АТ «Альфа-Банк» мотивуючи таким.

30.07.2008 ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали рамкову угоду № SMERS 01284 про надання позивачу кредиту згідно з окремими договорами у межах строку, що становить 180 місяців з дати укладення угоди. Того ж дня сторони уклали договір про надання траншу № SME 0016093, відповідно до якого позичальнику надано кредит для задоволення неспоживчих потреб у сумі 65000,00 дол. США зі сплатою за користування ним 15,75 % річних строком до 25.07.2009.

Сторони дійшли згоди про те, що судовий захист їхніх прав і законних інтересів, у тому числі, розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності з його регламентом.

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором було забезпечено порукою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з якими банк 30.07.2008 уклав договори поруки № SMERS01284/2 і № SMERS01284/3 відповідно, а також іпотекою належного позивачу нерухомого майна - магазину площею 47,9 кв. м по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за кредитним договором рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.12.2009 у справі № 4022-2/09 задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк», стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь банку 295878,44 грн заборгованості за договором.

На підставі Ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.11.2012 ПАТ «Альфа-Банк» був виданий виконавчий лист на виконання рішення третейського суду від 22.12.2009 у справі № 4022-2/09. Виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання, що підтверджується постановою від 26.03.2013 про відкриття виконавчого провадження № 37222754.

Поручитель ОСОБА_2 подала до суду з заяву про поновлення строку звернення до суду та скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.12.2009 у справі № 4022-2/09.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.12.2017, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 12.03.2018, поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про скасування зазначеного рішення третейського суду від 22.12.2009 у справі № 4022-2/09 і скасовано це рішення.

Однак, постановою Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 751/6707/17 ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.12.2017 та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 12.03.2018 було скасовано, справу передано на новий розгляд до Чернігівського апеляційного суду як суду першої інстанції, який у подальшому в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду відмовив.

Окрім боргу перед ПАТ «Альфа-Банк» у позивача також були невиконані зобов`язання за отриманими кредитами перед ПАТ «Приватбанк» і ПАТ «Банк фінанси та кредит». Відтак на виконанні перебувало зведене виконавче провадження зі стягнення заборгованості перед ПАТ «Альфа-Банк» на підставі ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.11.2012 на суму 295878,44 грн, а також боргів перед ПАТ «Приватбанк» і ПАТ «Банк фінанси та кредит».

19.08.2015 Ужгородським МВ ДВС повторно було відкрито виконавче провадження по стягненню на користь ПАТ «Альфа-Банк» на підставі ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.11.2012 тих же 295878,44 грн.

Згодом відбулася примусова реалізація належного позивачу нерухомого майна (предмета іпотеки за договором від 30.07.2008 № SMERS01284/1).

Зважаючи на проблеми зі здоров`ям (захворювання серцево-судинної системи), фінансові проблеми, позивач не мав змоги контролювати ситуацію з ходом виконавчого провадження.

З офіційного сайту СЕТАМ йому через певний час стало відомо, що 17.10.2017 відбулися прилюдні торги, на яких належне йому нерухоме майно було реалізоване за вартістю 1250000,00 грн.

Розуміючи, що різниця між заборгованістю згідно виконавчого провадження та сумою реалізації буде використана для погашення його боргів перед ПАТ «Приватбанк» і ПАТ «Банк фінанси та кредит», позивач очікував відповідних документів з виконавчої служби, однак, на чергове усне звернення державний виконавець Грицищук М.П. повідомив, що кошти від реалізації майна були перераховані повністю ПАТ «Альфа-Банк», оскільки окрім ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.11.2012 на суму 295878,44 грн на примусовому виконанні також перебував виконавчий напис від 05.10.2015 № 13607, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на приміщення магазину, що влаштований у власній квартирі АДРЕСА_2 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» на суму боргу в розмірі 918880,60 грн.

Дізнавшись про це, позивач звернувся до адвоката, який направив адвокатський запит від 21.01.2019 № 08-19 про надання копії виконавчого напису та документів (повністю) на підставі яких такий було вчинено. Приватний нотаріус Чуловський В.А. відмовив у наданні документів посилаючись на нотаріальну таємницю (лист від 08.02.2019 № 116/01-16).

Позивач звернувся із заявою від 15.05.2019 про надання документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису, до голови правління АТ «Альфа-Банк». При листі від 04.06.2019 банк надав копію вимоги про усунення порушення, з якої випливає, що банк повідомляв позивача про невиконання тим умов договору від 30.07.2008 № SМЕ0016093 про надання траншу, станом на дату розрахунку 27.08.2015 сума заборгованості за договором становить: за кредитом - 591842,17 грн; за відсотками - 281499,61 грн; пеня - 2233632,10 грн. Інформація про заборгованість та копія виконавчого напису до відповіді не були додані.

Враховуючи розбіжність між наведеними цифрами та сумою, вказаною у виконавчому написі від 05.10.2015 за реєстровим № 13607, у розмірі 918880,60 грн, позивач повторно звернувся до АТ «Альфа-Банк» із заявою від 17.07.2019 про надання виконавчого напису та інформації щодо заборгованості. На це звернення до банк надав відповідь від 22.07.2019 № 65732-23.1-б/б, у якій повідомив, що станом на 19.07.2019 заборгованість за кредитним договором № SМЕ0016093 складається з: прострочених відсотків за користуванням кредитом - 6999,98 дол. США; простроченої суми кредиту - 4630,39 дол. США; пені - 8293691,61 грн; поточних відсотків - 48,62 дол. США. Повідомлено також, що виконавчий напис знаходиться у матеріалах виконавчого провадження, виконавчий напис нотаріуса наданий не був.

На звернення позивача від 15.07.2019 Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області надав відповідь від 12.08.2019 № 11-538, якою повідомив, що на виконанні в органі ДВС перебувало зведене виконавче провадження щодо позивача, а саме виконавчий напис від 05.10.2015 № 13607, виданий приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. про звернення стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки).

25.10.2017 на рахунок Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від реалізації приміщення магазину, розташованого по АДРЕСА_1 , надійшли 1187500 грн, з яких були перераховані стягувачу-іпотекодержателю ПАТ «Альфа-Банк» 918880,60 грн, а також були сплачені виконавчий збір у сумі 91888,06 грн, витрати виконавчого провадження із виконання виконавчого напису в сумі 150,00 грн. Крім того, згідно виконавчого листа № 6-12262 від 04.02.2013 були перераховані ПАТ «Альфа-банк» 15888,21 грн, виконавчий збір у сумі 17643,13 грн і 150,00 грн витрат виконавчого провадження. Копії виконавчих документів (виконавчого напису, виконавчих листів), на підставі яких відбулася реалізація нерухомого майна, надані не були.

Через проблеми зі здоров`ям (переніс операцію, отримав інвалідність ІІ групи) позивач не мав можливості займатися цією справою і лише зараз отримав змогу продовжити захист своїх прав.

Виконавчий напис не відповідає вимогам закону, зокрема, ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172.

Так, виконавчий напис вчиняється нотаріусом у разі підтвердження безспірності заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таких підстав для вчинення виконавчого напису не було.

У сумах, що вказані у виконавчому написі, а також указані в документах, що були підставою для його вчинення, були розбіжності, позаяк тіло кредиту та відсотки вже були стягнені за рішенням третейського суду, однак все одно були включені в суму виконавчого напису. Тому сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом виконавчого напису була іншою, аніж та, що була запропонована у виконавчому написі до стягнення. Зокрема, у відповіді ПАТ «Альфа-Банк» від 22.07.2019 було вказано, що заборгованість за кредитним договором складається з: прострочених відсотків за користуванням кредитом - 6999,98 дол. США; простроченої суми кредиту - 4630,39 дол. США; пені - 8293691,61 грн; поточних відсотків - 48,62 дол. США.

З наданих банком документів неможливо встановити безспірність заборгованості, оскільки документи не містять необхідної інформації, зокрема, щодо порядку нарахування відсотків.

Стягнення пені за виконавчим написом здійснене з пропущенням строків для пред`явлення такої вимоги, а відсутність інформації щодо заборгованості не дає можливості з`ясувати, чи дотримані кредитором строки звернення по вчинення виконавчого напису щодо всієї заборгованості.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_1 просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 13607 від 05.10.2015, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на приміщення магазину, що влаштований у власній квартирі АДРЕСА_3 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» на суму боргу в розмірі 918880, 60 грн. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01.12.2021 у позові відмовлено за спливом позовної давності.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, встановлені, однак, позивачу ОСОБА_1 було відомо про існування виконавчого напису ще станом на 12.05.2016, а не влітку 2019 року, оскільки він у 2016 і у 2017 роках звертався до суду зі скаргами на дії держвиконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Грицищука М.П. (справи № 308/830/16-ц і № 308/2777/17) і з цих справ та з ухвалених у них судових рішень випливає, що оскаржувалися дії держвиконавця у зведеному виконавчому провадженні, в якому одним із виконавчих документів, що виконувалися, був і вищевказаний виконавчий напис нотаріуса.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив рішення суду в частині застосування позовної давності як незаконне та необґрунтоване. Посилається в скарзі на таке.

Лише 12.12.2017 ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 12.03.2018, було поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 22.12.2009 у справі № 4022-2/09 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором і було скасовано рішення третейського суду. Однак, постановою Верховного Суду від 27.02.2019 ці судові рішення були скасовані, а справу було передано на новий розгляд до Чернігівського апеляційного суду як до суду першої інстанції.

Тобто, тільки починаючи з 12.12.2017 «у позивача перестали існувати обставини для подання позову, оскільки в такому випадку банк мав право просити видати виконавчий напис тіло та відсотки».

Враховуючи резолютивну частину вказаної постанови Верховного Суду позивачу досі невідомий результат розгляду справи № 751/6707/17 про видачу виконавчого листа за рішенням третейського суду, в ЄДРСР відомості про це відсутні.

Ці обставини не були враховані судом першої інстанції, тому сторона просить скасувати рішення суду в частині застосування позовної давності та відмовити в позові.

Інші учасники процесу рішення суду першої інстанції не оскаржують, відзивів на апеляцію позивача не подавали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бойка Б.Б., який апеляцію підтримав, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , яка апеляцію позивача вважає обґрунтованою, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ст. 367 ч. 1 ЦПК України). Суд першої інстанції відмовив у позові за спливом позовної давності, доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення з відповідних підстав обґрунтованості застосування судом позовної давності, відтак інші пов`язані факти і обставини апеляційний суд бере до уваги остільки, оскільки це необхідно для розгляду апеляції.

За приписами ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 5, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України (тут і далі норми матеріального права в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів), ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-82 ЦПК України:

кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;

особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;

при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається;

цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;

кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві;

доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

30.07.2008 Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» (зараз - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк, АТ «Альфа-Банк») уклало із ОСОБА_1 рамкову угоду № SMERS01284, яка передбачала на підставі, зокрема, договорів про надання траншу надання у межах строку, що становить 180 місяців з дати укладення угоди, кредитів, розмір яких не повинен перевищувати 300000,00 дол. США, із забезпеченням виконання позичальником договору іпотеко, порукою, з вирішенням спорів, що виникають із договору, у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту (а.с. 13-14 т. 1).

Цього ж дня сторони в рамках угоди від 30.07.2008 № SMERS01284 уклали договір про надання траншу № SME0016093, за яким позивачу був наданий кредит у сумі 65000,00 дол. США на 12 місяців зі сплатою процентів за ставкою 15,75% річних (а.с. 15-17 т. 1).

На забезпечення виконання цих зобов`язань сторони 30.07.2008 уклали договір іпотеки № SMERS01284/1, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д. за реєстровим № 1383, де предметом іпотеки є приміщення магазину, влаштованого у власній квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 18-20 т. 1). Договір поряд із іншими способами задоволення вимог кредитора-іпотекодержателя передбачав і можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.11.2012 у справі № 2515/12262/2012 видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 22.12.2009 у справі № 4022-2/09 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно 295878,44 грн заборгованості за кредитним договором і 100,00 грн витрат по сплаті третейського збору (а.с. 21 т. 1).

На підставі виконавчих листів від 04.02.2013 № 6-12262/12, виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова, постановами держвиконавців МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції:

від 26.03.2013 відкрито виконавче провадження № 37222754 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судових витрат у сумі 71,53 грн (а.с. 34 т. 1);

від 19.08.2015 відкрито виконавче провадження № 48503428 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 295978,44 грн, боржник ОСОБА_3 (а.с. 35 т. 1).

05.10.2015 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. за заявою ПАТ «Альфа-Банк» вчинив виконавчий напис за реєстровим № 13607, яким запропонував звернути стягнення на приміщення магазину, влаштованого у власній квартирі АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_1 ; за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 28.02.2012 по 09.09.2015, а саме за кредитом 27623,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.09.2015 складає 619222,75 грн, за відсотками 13211,35 дол. США (еквівалент 296157,85 грн), а також суми плати, що здійснена ПАТ «Альфа-Банк» за вчинення виконавчого напису, 3500,00 грн, що разом становить суму загальної заборгованості станом на 05.10.2015 у розмірі 918880,60 грн (а.с. 81 т. 3).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.02.2016 у справі № 308/830/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Грицищука М.П. щодо проведення реалізації арештованого майна було поновлено скаржнику строк для подачі скарги, прийнято скаргу до провадження скаргу, зупинено реалізацію арештованого майна - вбудованого приміщення магазину, влаштованого у квартирі АДРЕСА_3 , через електронні торги в рамках зведеного виконавчого провадження № 11-301/15 до набрання законної сили ухвали суду за результатами розгляду скарги (посилання в мережі Internet на Єдиний державний реєстр судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/56863227).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2016 у справі № 308/830/16-ц провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Грицищука М.П. щодо проведення реалізації арештованого майна закрито на підставі ст. 205 ч. 1 п. 1 ЦПК України (у редакції на час ухвалення процесуального рішення), заходи щодо зупинення реалізації арештованого майна скасовано (а.с. 82-84 т. 3, https://reyestr.court.gov.ua/Review/57711133).

Ухвалюючи це судове рішення, Ужгородський міськрайонний суд установив, серед іншого, що:

станом на день розгляду скарги в суді на виконанні у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 11-301/15 відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Альфа-банк», ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 1381678,53 грн;

серед виконавчих проваджень на виконанні перебувають:

виконавчий лист № 2-6142 від 06.09.2012, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 74115,40 грн.;

виконавчий лист № 2-203 від 03.04.2012, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в розмірі 92632,56 грн;

виконавчий лист № 6-12262 від 04.02.2013, виданий Новозаводським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа- Банк» боргу в розмірі 295978,44 грн;

виконавчий лист № 6-12262 від 04.02.2013, виданий Новозаводським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в розмірі 71,53 грн;

виконавчий напис № 13607 від 05.10.2015, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на приміщення магазину, що влаштований у власній квартирі АДРЕСА_3 , у користь ПАТ «Альфа-Банк» на суму боргу в розмірі 918880,60 грн.

Ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 08.11.2016 у справі № 308/830/16-ц апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2016 визнано неподаною та повернуто апелянту (https://reyestr.court.gov.ua/Review/62598311).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2017 у справі № 308/2777/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця міського відділу ДВС м. Ужгорода ГТУЮ у Закарпатській області, Закарпатської товарно-земельної біржі про оскарження результатів оцінки майна провадження у справі закрито на підставі ст. 205 ч. 1 п. 1 ЦПК України (у редакції на час ухвалення процесуального рішення), заходи щодо зупинення реалізації арештованого майна, а саме вбудованого приміщення магазину, влаштованого у квартирі АДРЕСА_3 , через електронні торги в рамках зведеного виконавчого провадження № 11-301/15, встановлені ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2017, скасовано (https://reyestr.court.gov.ua/Review/66823654).

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 19.07.2017 у справі № 308/2777/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2017 залишено без змін (а.с. 85-87 т. 3, https://reyestr.court.gov.ua/Review/67850360).

Цим судовим рішенням установлено, серед іншого, що:

на виконанні у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 11-301/15 відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь стягувачів ПАТ «Альфа-банк», ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі загальної суми 1381678,53 грн;

судом першої інстанції встановлено і апелянтом це не заперечується, що у зведеному виконавчому провадженні №11-301/15 здійснюється примусове виконання також і виконавчого напису № 13607 від 05.10.2015, вчиненого приватним нотаріусом про звернення стягнення на вищезазначене майно.

Протоколом прилюдних торгів від 17.10.2017, проведених у системі СЕТАМ, зафіксовано, що торги відбулися, предмет іпотеки - приміщення магазину, влаштованого у власній квартирі АДРЕСА_3 (лот № 239063), проданий за 1250000,00 грн (а.с. 36-37 т. 1).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.12.2017 у справі № 751/6707/17 поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 22.12.2009 у справі № 4022-2/09, скасовано повністю зазначене рішення третейського суду (а.с. 22-25 т. 1).

Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 751/6707/17 ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.12.2017 та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 12.03.2018, якою цю ухвалу було залишено без змін, скасовано, справу передано на новий розгляд до Чернігівського апеляційного суду як суду першої інстанції (а.с. 30-33 т. 1).

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22.04.2019 у справі, яка має номер 4823/856/19, заяву ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.12.2009 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду (а.с. 26-29 т. 1).

Отже, кредитор ПАТ «Альфа-Банк» діючи згідно з положеннями, зокрема, ст.ст. 11-16, 18, 509, 525, 526, 572, 589, 590, 611, 614, 623-626, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 12, 33, 36 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та з умовами договорів на захист своїх майнових прав, вчинив дії, спрямовані на стягнення з ОСОБА_1 боргу, що виник внаслідок порушення ним кредитного зобов`язання, в тому числі, за рахунок предмета іпотеки.

Боржник у кредитному зобов`язанні вправі, як і кредитор, діяти на захист своїх прав, якщо вважає такі порушеними. Боржник за наявності для того підстав управі ставити питання про визнання виконавчого напису нотаріуса, що ним у рахунок погашення відповідного боргу запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, таким, що не підлягає виконанню, зокрема, з тих підстав, що відповідна заборгованість не є безспірною, стягнення здійснюється за період, який перевищує встановлений для цього законом, порушена процедура позасудового врегулювання та вчинення нотаріусом виконавчого напису тощо ґрунтуючись як на наведених вище, інших нормах закону, так і на положеннях Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 № 296/5 (реєстрація в Мін`юсті України від 22.02.2012 за № 282/20595). Не позбавлений боржник, якщо він одночасно є власником предмета іпотеки, і права діяти з відповідних підстав у порядку захисту свого права власності на нерухоме майно (ст.ст. 316-319, 321, глава 29 ЦК України, інші норми законодавства).

ОСОБА_1 реалізуючи свої цивільні та процесуальні права пред`явив до ПАТ «Альфа-Банк» позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд першої інстанції встановив наявність підстав для визнання оспореного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і відповідач та інші учасники справи не оспорили такі висновки суду, не оскаржили рішення суду першої інстанції.

Поряд із цим, суд першої інстанції зобов`язаний розв`язати спір з урахуванням правил про позовну давність, якщо відповідна заява зроблена стороною під час розгляду справи.

Відповідач АТ «Альфа-Банк» подав суду першої інстанції заяву від 28.09.2020, що надійшла 06.10.2020, в якій посилаючись на те, що з огляду на оскарження у 2016 і 2017 роках дій держвиконавця (справи № 308/830/16-ц і № 308/2777/17) боржник ОСОБА_1 безспірно був обізнаний із фактом вчинення 05.10.2015 приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. виконавчого напису за реєстровим № 13607 і з тим, що виконавчий напис виконується примусово в рамках зведеного виконавчого провадження, проте, позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, подав з пропущенням трирічної позовної давності, яка підлягає застосуванню (а.с. 77-80 т. 1).

За правилами ЦК України про позовну давність: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; перебіг позовної давності переривається, зокрема, у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново; позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.ст. 256, 257, ст. 260, ст. 261 ч. 1, ст. 264, ст. 267 ч.ч. 3, 4 ЦК України).

Тож право боржника, власника майна на пред`явлення вимог, спрямованих на захист порушеного права, не може заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, у тому числі, за відповідних умов із додержанням правил про позовну давність, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення відповідних вимог. Так само не може заперечуватися і право стягувача, кредитора на захист від відповідного позову.

З огляду на обставини руху справи № 308/830/16-ц та ухвалені в ній процесуальні рішення, боржник ОСОБА_1 був обізнаний із фактом вчинення 05.10.2015 приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. виконавчого напису за реєстровим № 13607, а також із тим, що виконавчий напис виконується примусово в рамках зведеного виконавчого провадження № 11-301/15, не пізніше 01.02.2016 (тобто, приблизно через чотири місяці після вчинення виконавчого напису), а за дійсними обставинами, що враховують певний період підготовки до звернення до суду, був обізнаний про це раніше. У будь-якому разі відповідні обставини зафіксовані 12.05.2016 у судовому рішенні.

У подальшому ці ж обставини фіксувалися і в справі № 308/2777/17. Будучи стороною виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 не був позбавлений права і можливості знайомитися з матеріалами цього провадження (проваджень), тобто, об`єктивно мав можливість знати про виконавчі документи, за якими здійснюється стягнення боргів на користь кредиторів. Як випливає з матеріалів справи та підтверджено під час апеляційного розгляду справи адвокатом Бойком Б.Б., боржник у виконавчих провадженнях користувався його правовою допомогою.

Позов, що розглядається, був поданий до суду 28.08.2020, тобто, більш ніж через чотири роки з дня постановлення Ужгородським міськрайонним судом ухвали про закриття провадження у справі № 308/830/16-ц і більш ніж через три роки після закриття провадження в справі № 308/2777/17.

Пов`язування в справі, що розглядається, строку звернення до суду з обставинами ухвалення рішення про стягнення боргу Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз», видачі виконавчого листа за цим рішенням та його оскарження безпідставне. Ці обставини не могли бути і не були перешкодою для своєчасного оспорювання вищезгаданого виконавчого напису нотаріуса, що є самостійним предметом, у разі відповідного волевиявлення боржника. Понад те, оспорювання рішення третейського суду розпочалося вже після розгляду Ужгородським міськрайонним судом справ № 308/830/16-ц і № 308/2777/17, а рішення третейського суду зрештою залишилося чинним. Насамкінець, ці обставини не пов`язуються з діями власне боржника ОСОБА_1 , своєчасна обізнаність якого з виконавчим написом нотаріуса жодним чином ним не спростована.

Особа, яка не реалізує повною мірою та належним чином свої цивільні і процесуальні права, не може мати матеріально- чи процесуально-правових переваг у спорі перед учасниками процесу, які діють в належний матеріально- і процесуально-правовий спосіб.

З огляду на викладене, міркування про те, що про факт вчинення оспореного виконавчого напису позивач дізнався лише в січні-лютому 2019 року (хоча в позовній заяві фактично не вказується, коли саме конкретно позивачу стало відомо про виконавчий напис) і він не знав і не міг знати про це аж до вказаного часу суперечать обставинам справи, непереконливі та не мають належного підтвердження. У справі відсутні докази наявності для позивача перешкод для своєчасного з`ясування обставин щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису і для своєчасного звернення до суду з відповідним позовом.

Виходячи з наведеного, відповідач АТ «Альфа-Банк» довів наявність підстав для застосування в спорі позовної давності, пропущеної позивачем, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права щодо позовної давності та ухвалив рішення про відмову в позові за спливом цієї давності з додержанням норм процесуального права, чого доводи апеляції не спростовують.

Відтак з урахуванням положень ст. 367 ч. 1 ЦПК України та на підставі ст. 375 цього Кодексу апеляцію позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 1 грудня 2021 року -без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 15 вересня 2022 року.

Судді