Провадження №2/523/1308/22
У Х В А Л А

"12" вересня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири в натурі між власниками (виділення частки), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ житлової квартири в натурі між власниками (виділення частки).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником Ѕ частини чотирьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , власником іншої Ѕ частини зазначеної квартири є її брат ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що в позасудовому порядку вирішити питання щодо користування квартою не є можливим. ОСОБА_2 , відмовляється прийняти будь-який запропонований варіант позивачем щодо квартири, та як наслідок змінив замки на вхідних дверях та залишив позивача без доступу до квартири, а відтак єдиним варіантом щодо виділення частки в квартирі для забезпечення можливості в її користуванні позивачем, є звернення до суду. На підставі викладеного позивач просить: виділити їй кімнати житловою площею: 11,8 кв.м, та 12,1 кв.м., відповідачу виділити кімнати площею: 9,9 кв.м, та 17, 4 кв.м., місцями загального користування залишити коридор площею: 11,9 кв.м., кухню площею: 7,7 кв.м., туалет: 1,1 кв.м.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

В попередньому судовому засіданні, яке відбулось 25.01.2022 року, було оголошено перерву для надання можливості сторонам укласти мирову угоду, що відповідно було заявлено відповідачем у справі (а.с.22).

Так, на адресу суду 12.09.2022 року (вх. № 16321) надійшла спільна заява за підписом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди. Згідно поданої заяви сторони просять затвердити мирову угоду, якою:

-виділити ОСОБА_1 : кімнату № 8 площею: 9, 9 кв.м; кімнату № 9 площею 17. 4 кв.м.; та балкон площею: 0, 9 к.в.м.

-виділити ОСОБА_2 : кімнату № 4 площею: 11,8 кв.м.; кімнату № 5, площею 12,1 кв.м.; та лоджію площею 2,8 кв.м.

-місцями загального користування визначити: коридор № 1 площею 11, 9 кв.м., кухню площею - 7, 7 кв.м., ванну кімнату площею- 1, 8 кв.м., туалет площею: -1,1 кв.м.

Також, сторони зазначили, що в разі добровільного невиконання умов мирової угоди кожна із сторін залишає за собою право на звернення з позовом до суду про спонукання до виконання мирової угоди. Просили провадження у справі закрити з підстав врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди (а.с.37-38).

Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, спільну заяву позивача та відповідача про затвердження мирової угоди, мирову угоду, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності в рівних частках квартира АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 7ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд роз`яснює, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Також суд роз`яснює сторонам, що відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, у порядку і у строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання у порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Судом встановлено, що умови мирової угоди підписані особисто позивачем та відповідачем у справі.

Також, з тексту мирової угоди вбачається, що сторони підтвердили, що мирова угода відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, є такою, що укладена у відповідності зі справжньою волею сторін, без будь-якого застосування фізичного та психічного тиску і не є результатом впливу тяжких обставин, мирова угода укладена без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони однаково розуміючи значення, умови мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажаючи настання саме тих правових наслідків, що створюються даною мировою угодою, та підтверджується підписами сторін.

З огляду на те, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, виконання умов мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, необхідно дійти висновку про наявність підстав для затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 207, 208, 247, 255, 256, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 про поділ житлової квартири АДРЕСА_1 в натурі між власниками на таких умовах:

-Виділити ОСОБА_1 : кімнату № 8 площею - 9, 9 кв.м; кімнату № 9 площею 17,4 кв.м.; та балкон площею - 0, 9 кв.м.

-Виділити ОСОБА_2 : кімнату № 4 площею - 11,8 кв.м.; кімнату № 5, площею 12,1 кв.м.; та лоджію площею 2,8 кв.м.

- Місцями загального користування визначити: коридор № 1, площею 11, 9 кв.м., кухню площею: 7, 7 кв.м., ванну кімнату площею:- 1, 8 кв.м., туалет площею: -1,1 кв.м.

Позивач та відповідачі усвідомлюють, що визнання судом цієї Мирової угоди призведе до закриття провадження по справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожними позовними вимогами.

Умовами мирової угоди передбачено, що в разі добровільного невиконання умов мирової угоди кожна із сторін залишає за собою право на звернення з позовом до суду про спонукання до виконання мирової угоди.

Наслідки закриття провадження по справі, передбачені ст. ст. 207, 255, 256 ЦПК України сторонам відомі.

Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлової квартири в натурі між власниками (виділення частки).

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі через Суворовський районний суд м. Одеси.

Повна ухвала суду складена 16.09.2022 р.

Суддя: