ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1016/22Головуючий по 1 інстанції
Справа № 710/5/22 Категорія: 311000000 Симоненко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

За участі секретаря Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Шполянська дитяча мистецька школа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади;

треті особи - Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади, директор Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Гончаренко М.М.;

особа, яка подає апеляційну скаргу - Шполянська дитяча мистецька школа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Симоненко О.В. у приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області 23.05.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади, директор Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Гончаренко Михайло Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

05.01.2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Гнатюк Г.І., звернулась в суд із позовом до Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади, директор Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Гончаренко М.М. про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову вказується позивачем, що ОСОБА_1 з 01.09.2010 року працює у Шполянській дитячій мистецькій школі Шполянської міської ради ОТГ.

Із 23.09.2021 року по 07.11.2021 року включно позивач ОСОБА_1 не допущена відповідачем до роботи на підставі наказу директора Шполянської дитячої мистецької школи Гончаренка М.М. № 59 к-тр 22.09.2021 року, в якому зазначено, що простій з її вини через відмову від вакцинації та відсутності наявності документа, підтверджуючого повний курс вакцинації, чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19, позбавлена права оплати з розрахунку не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівникові окладу на період простою, позбавлена права виконувати свої посадові обов`язки викладача, що є незаконним обмеженням конституційних прав позивача. Наказ № 59 к-тр від 22.09.2021 року «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» з вини позивача без нарахування та виплати заробітної плати з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, відповідачем не оголошено і не вручено належним чином позивачу. Позивач категорично заперечує свою вину у переведенні роботи Шполянської дитячої мистецької школи на простій. Вважає, що відповідач порушив право на працю позивача ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги заяву про збільшення позовних вимог позивач ОСОБА_1 просила визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області Гончаренка М.М. від 22.09.2021 року № 59 к-тр «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» відносно ОСОБА_1 . Визнати незаконним та скасувати пункт 4.2 наказу директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області Гончаренка М.М. від 22.09.2021 року №59 к-тр «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з відповідача на користь позивача оплату простою з розрахунку двох третин тарифної ставки встановленого окладу за період з 23.09.2021 року по 07.11.2021 року включно, в сумі 5786,00 грн.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 2 наказу директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області Гончаренка Михайла Миколайовича від 22.09.2021 року № 59 к-тр «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» відносно ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано пункт 4.2 наказу директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області Гончаренка Михайла Миколайовича від 22.09.2021 року № 59 к-тр «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» відносно ОСОБА_1 .

Стягнуто з Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади за рахунок бюджетних коштів Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, передбачених для фінансування Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 оплату простою з розрахунку двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за період з 23.09.2021 року по 07.11.2021 року включно, в розмірі 5786,00 грн., судовий збір в розмірі 1816,00 грн., витрати, пов`язані з явкою представника позивача до суду у загальному розмірі 162,50 грн., витрати на відправку поштових відправлень у розмірі 116,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Стягнуто з Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади за рахунок бюджетних коштів Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, передбачених для фінансування Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь Держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць допущено до негайного виконання, в іншій частині рішення підлягає виконанню після набрання ним законної сили.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Шполянська дитяча мистецька школа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача вказує, що, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та підстав, на які посилалась позивач на їх обґрунтування, висновки суду першої інстанції не можна вважати обґрунтованими та такими, що відповідають завданням цивільного судочинства.

Скаржник вважає, що трудові права позивача ОСОБА_1 не порушені, оскільки простій на підприємстві оголошено правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства і оплата праці позивача у період простою не здійснювалась відповідно до положень ч. 4 ст. 113 КЗпП України. При виведенні позивача ОСОБА_1 у простій у роботодавця не було можливості відповідно до вимог ч. 2 ст. 34 КЗпП України перевести позивача за згодою на іншу роботу в організації з урахуванням спеціальності і кваліфікації, зазначає представник відповідача у скарзі.

Скаржник акцентує увагу на тому, що наказ директора Шполянської дитячої мистецької школи ІІІполянської міської ради ОТГ від 22.09.2021 року за № 59-к-тр «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» є законним, виданий з урахуванням ч. 4 ст. 113 КЗпП України, пп. 151 п. 3 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236, протоколу № 35 і 21.09.2021 року позачергового засідання Державної комісії з ТЕБ та НС, протоколу комісії з питань ТЕБ та НС Шполянської міської ради ОТГ від 22.09.2021 року № 13.Спірним наказом оголошено простій не на період карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України, як зазначає позивач, а у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 документів, зазначених в пп.151 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236.

Представник відповідача в апеляційній скарзі вказує, що оскільки ОСОБА_1 не мала жодного з документів, зазначених в пп.151 п. 3 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236, а в закладі не було 80% працівників, вакцинованих від СОVID-19, то в зв`язку з цим і виникла необхідність призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою.

В апеляційній скарзі також скаржник посилається, що позивач ОСОБА_1 пропустила строк для оскарження наказу № 59-к-тр від 22.09.2021 року, оскільки звернулася до суду із закінченням тримісячного строку, не подала клопотання про поновлення строку позовної давності.

Скаржник акцентує увагу в апеляційній скарзі на недоведеність наявності порушення законодавства про оплату праці, оскільки за весь період простою позивач свої трудові обов`язки не виконувала, а позовні вимоги про стягнення суми оплати за час простою не підтверджені в ході судового розгляду об`єктивними належними та допустимими доказами.

Враховуючи наведене в апеляційній скарзі, скаржник Шполянська дитяча мистецька школа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

15 серпня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів відзиву зазначається позивачем, що чинним законодавством чітко не регламентовано порядок та умови запровадження простою, але питання простою має бути передбачено у колективному договорі.

Правило вакцинації 80% працівників стосується лише здобувачів освіти (учнів), але вона вважає, не поширюється на надавачів освітніх послуг (вчителів), тому законодавством визначено, що період простою для працівників освіти буде простоєм не з вини працівника, а отже, відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП України оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки, встановленого працівникові окладу.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що має місце відсутність вини працівника у простої, тому посилається на відсутність обов`язку працівників освіти на дату винесення наказу, а саме: на 22.09.2021 року, здійснити щеплення від COVID-19, оскільки такий обов`язок був запроваджений пізніше, а саме наказом МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153.

У відзиві зазначається, що апеляційна скарга є необґрунтованою, недоведеною, а викладені в ній вимоги такими, що не відповідають передбаченим чинним законодавством способам захисту цивільного права або інтересу, не знаходять свого відображення у матеріалах цивільної справи, тому апеляційну скаргу відповідача слід відхилити.

Враховуючи наведене у відзиві, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з?явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду.

До відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 додана заява про розгляд справи в суді апеляційної інстанції без її участі.

13 вересня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від відповідача Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та від третьої особи директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Гончаренко М.М. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

13 вересня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від третьої особи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника останнього у відпустці, однак колегія суддів апеляційного суду, беручи до уваги те, що справа була призначена до розгляду 08.08.2022 року, а наказ про надання відпустки виданий 18.08.2022 року, вважає за можливе розглянути справу без участі Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади.

Сторони повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з?явились, однак суд ухвалив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами справи, враховуючи заяви представників сторін про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимоги апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та задовольняючи вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог, встановивши відсутність вини працівника у простої, пославшись на відсутність обов`язку працівників освіти на дату винесення наказу, а саме: на 22.09.2021 року, здійснити щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, оскільки такий обов`язок був запроваджений значно пізніше.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем було порушено право позивача на працю та своєчасне одержання винагороди за працю, у зв`язку з чим підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування заявлених у позовній заяві пунктів наказу відповідача.

Районний суд встановив, що позивач не виконувала свої трудові обов`язки не зі своєї вини, тому вимоги позивача про стягнення оплати за період простою з розрахунку двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за період з 23.09.2021 року по 07.11.2021 включно в розмірі 5786,00 грн. підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно наказу № 55 від 01.09.2010 року та відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , позивач з 01.09.2010 року прийнята на посаду викладача по класу бандури в Шполянській дитячій мистецькій школі Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, з врахуванням зміни назви закладу (а. с. 18,19).

Наказом директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради ОТГ № 59 к-тр від 22.09.2021 року «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою», виданого директором Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Гончаренком М.М., відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2,» зі змінами, Протоколу № 35 від 21.09.2021 року позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, керуючись рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки з надзвичайних ситуацій Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 22.09.2021 року протокол № 13, у зв`язку з встановленням з 00 год.00 хв. 23 вересня 2021 року жовтого» рівня епідемічної безпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, причиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території всіх регіонів України, запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, ст. 113 Кодексу законів про працю України», було вирішено: п. 1 Призупинити роботу з 23.09.2021 року Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області та оголосити простій до наявності не менше ніж у 80% працівників документів, що підтверджують отримання повного курсу вакцинації, чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводобової вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою дводозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я.

Згідно п. 2 оголосити простій з вини працівника, у яких відсутні документи, зазначені у п. 1 цього наказу, зокрема, і ОСОБА_1 ; п. 4. Начальнику відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Онищенко Н.В.: п. 4.2. Не оплачувати час простою працівникам, зазначеним у п. 2 цього наказу.» З наказом ОСОБА_1 ознайомлена 22.09.2022 року (а. с. 16, 17).

За змістом листа від 19.11.2021 року директором Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Гончаренком М.М., ОСОБА_1 були надані: копія трудової книжки, копія наказу про прийняття на роботу, копія наказу № 59 к-тр від 22.09.2021 року та аркуш з підписом позивача про ознайомлення, копію наказу «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 від 08.11.2021 року № 70-к/тр, копія акту про відмову від ознайомлення під підпис з наказом від 08.11.2021 року № 70-к/тр (а. с. 20).

Згідно заяви ОСОБА_1 від ризикованого медичного втручання від 23.09.2021 року позивач повідомила Шполянську ДМШ, що утримується від щеплення від коронавірусної інфекції SARS-COV-2 (а. с. 21).

Оспорюваний Наказ мотивований тим, що передумовою та підставами для видання наказу слугує ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року за № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами, Протокол № 35 від 21.09.2021 року позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, Рішення комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Шполянської міської ради об?єднаної територіальної громади від 22.09.2021 року протокол № 13, якими встановлено з 00 год.00 хв. 23 вересня 2021 року «жовтий» рівень епідемічної безпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території всіх регіонів України і ст. 113 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України, простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Аналіз даної статті свідчить про те, що для зупинення роботи (простою) мають існувати обставини, які стали причиною неможливості виконання працівниками роботи.

Проте, жодних доказів, що зупинення роботи викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, чи наявністю інших обставин неможливості виконання роботи, матеріали справи не містять та судом не встановлено.

Оскаржуваний наказ, яким було оголошено простій, був виданий з врахуванням, зокрема, пп. 15-1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, протоколу № 35 від 21.09.2021 року позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.

Згідно з протоколом № 35 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 21.09.2021 року, яким встановлено з 00 год. 00 хв. 23 вересня 2021 року «жовтий» рівень епідемічної небезпеки на території всіх регіонів України, Державна комісія вирішила: 1. Головам обласних та Київської міської держадміністрацій разом із Держпродспоживслужбою та Національною поліцією вжити заходів, окрім іншого, до залучення до процесу вакцинації, зокрема, педагогічних та інших працівників закладів освіти, можливостей існуючих пунктів щеплень в закладах освіти.

Відповідно до пп. 15-1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції, чинній станом на день винесення спірного наказу) визначено, що у разі встановлення «жовтого» рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 22 цієї постанови, забороняється: відвідування закладів освіти здобувачами освіти, крім закладів освіти, в яких не менш як 80 відсотків працівників мають документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати), або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема, з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ні протоколом № 35 від 21.09.2021 року позачергового засідання Державної комісії з ТЕБ та НС, ні постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року обов`язку вакцинації педагогічних та інших працівників освіти встановлено не було.

Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що заборона відвідувати заклади освіти, передбачена пп. 15-1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, стосується виключно здобувачів освіти, про що вірно вказано у рішенні суду першої інстанції.

Отже, у працівників освіти станом на день винесення оскаржуваного наказу обов`язку здійснити профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не було.

Згідно зі ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі, на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Час простою з вини працівника не оплачується. На період освоєння нового виробництва (продукції) власник або уповноважений ним орган може здійснювати робітникам доплату до попереднього середнього заробітку на строк не більш як шість місяців.

За таких обставин, колегії суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оголошення в оскаржуваному наказі простою з вини працівників, зокрема, ОСОБА_1 , в яких відсутні документи, зазначені в п. 1 наказу, та позбавлення останньої оплати часу простою є незаконним.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що на відсутність вини працівника у простої також вказує і відсутність обов`язку працівників освіти на дату винесення наказу, а саме: на 22.09.2021 року, здійснити щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19. Такий обов`язок був запроваджений пізніше наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», яким встановлено, що на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають, зокрема, працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі, спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 дійшов висновку, що право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх.

При цьому, право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Таким чином, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Судом першої інстанції вірно послався, що оскільки оспорюваним наказом було порушено право позивача на оплату праці, тому на правовідносини сторін поширюються вимоги ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було порушено право позивача на працю та своєчасне одержання винагороди за працю, у зв`язку з чим підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області Гончаренка Михайла Миколайовича від 22.09.2021 року № 59 к-тр «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» відносно ОСОБА_1 , визнання незаконним та скасування пункту 4.2 наказу директора Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області Гончаренка Михайла Миколайовича від 22.09.2021 року № 59 к-тр «Про призупинення роботи Шполянської дитячої мистецької школи та оголошення простою» відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі, на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

На період простою припадає: за вересень - 6 робочих днів, за жовтень - 20 робочих днів, за листопад - 5 робочих днів,

Згідно даних довідки про доходи, виданої Шполянською міською радою ОТГ ОСОБА_1 у лютому 2022 року, її посадовий оклад у вересні - листопаді 2021 року складає 5786,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскільки простій у Шполянській дитячій мистецькій школі Шполянської міської ради ОТГ оголошено не з вини позивача ОСОБА_1 , то, беручи до уваги положення ст. 113 КЗпП України, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність задоволення вимог позивача й у частині стягнення з відповідача оплати за період простою з розрахунку двох третин тарифної ставки, встановленого працівникові розряду (окладу) за період з 23.09.2021 року по 07.11.2021 року включно, в розмірі 5 786,00 грн.

Твердження скаржника про те, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із закінченням тримісячного строку позовної давності, та не подала клопотання про поновлення строку позовної давності колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, строк звернення до суду, зокрема, з вимогами про визнання незаконними та скасування пунктів наказу, згідно зі ст. 233 КЗпП України, закінчився 23.12.2021 року, оскільки позивача повідомлено про простій 22.09.2021 року.

Позовна заява підписана представником позивача 22.12.2021 року та направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку, тобто у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування строків позовної давності до даного позову, оскільки строки подачі позовної заяви ОСОБА_1 пропущено не було.

Посилання скаржника на те, що трудові права позивача порушені не були, оскільки на підприємстві оголошено простій правомірно, з дотримання норм чинного законодавства та оплати праці не здійснювалась відповідно до норм КЗпП України, спростовуються встановленими обставинами справи та наявним у матеріалах справи належними та допустими доказами.

В цілому, доводи апеляційної скарги, колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду позовної заяви, неправильного застосування норм матеріального права, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому, колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з дотриманням норм процесуального законодавства, правильним застосовуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади слід залишити за особою, яка подавала скаргу, оскільки рішення суду залишено - без змін, а тому судові витрати апеляційним судом не переглядаються та не змінюються.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади - залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади, директор Шполянської дитячої мистецької школи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Гончаренко Михайло Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 20.09. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков