Провадження № 2-з/761/970/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У своїй заяві заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 02.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 81593.

Заява вмотивована тим, що 04 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Суліма Оленою Олександрівною було відкрито виконавче провадження № 69559149. Виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису виданого 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та який зареєстрований у реєстрі за № 81593 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» у розмірі 56 666,30 грн.

Оскільки, на думку заявника, цей виконавчий напис було вчинено незаконно, зокрема, нотаріус вчинив виконавчий напис не переконавшись, що заборгованість не є безспірною (нормативне обґрунтування та докази незаконності вчинення виконавчого напису містяться у тексті позовної заяви з додатками), тому всі дії, пов`язані з примусовим виконанням даного напису в рамках виконавчого провадження істотно ускладнять ефективний захист та відновлення порушених прав Позивача. Тобто, у разі задоволення позову (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) на момент винесення рішення з заявника вже можуть бути стягнуті кошти.

Враховуючи предмет спору - визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, Заявник вважає що наявні достатні підстави для вжиття заходів забезпечення позову в даній справі у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, тому вважаємо можливим зупинити виконавче провадження за оспорюваним виконавчим написом до моменту набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Також заявник вважає, що обраний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, а тому буде належним інструментом забезпечення ефективності судового захисту порушеного права.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 81593 про стягненнязаборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» у розмірі 56 666,30 грн.

04 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Суліма Оленою Олександрівною було відкрито виконавче провадження № 69559149.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет майбутнього позову по даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заявлений заявником захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він в майбутньому звернеться до суду.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку) підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Враховуючи предмет майбутнього позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом майбутніх позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, суд вважає за можливе зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису виданого 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та який зареєстрований у реєстрі за № 81593 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», у виконавчому провадженні № 69559149, що ведеться приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Суліма Оленою Олександрівною, до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом, який буде подано ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити у повному обсязі.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису виданого 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та який зареєстрований у реєстрі за № 81593 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», у виконавчому провадженні № 69559149, що ведеться приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Суліма Оленою Олександрівною, до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом, який буде подано ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансар», адреса місцезнаходження - 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21/27, оф. 405, ,

Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса місцезнаходження - АДРЕСА_2,

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна, адреса місцезнаходження - 01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 25/2, оф. 2.

Суддя: