ПОСТАНОВА

іменем України

13 вересня 2022 року м. Кропивницький

справа № 387/1079/21

провадження № 22-ц/4809/957/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Єгорової С.М.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Державна казначейська служба України, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2022 року у складі судді Майстера І.П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі по тексту - ГУНП в Кіровоградській області), про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В обґрунтування позову вказав, що 24.08.2021 старшим інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 05.10.2021 постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області закрито провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова 18.10.2021 набрала законної сили. 24.08.2021 старшим інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області було винесено відносно позивача ОСОБА_1 постанову БАА №890239 по справі про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 20.10.2021 рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрито. Вказане рішення суду набрало законної сили 22.11.2021. Вказав, що внаслідок незаконних дій поліцейських відділення №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, які виразились у неправомірному притягненні позивача до адміністративної відповідальності по ч.6 ст.121 КУпАП у ОСОБА_1 виникло беззаперечне право на відшкодування завданої моральної шкоди, яка має бути відшкодована в порядку, визначеному законом у грошовому виразі. Позивач, з врахуванням тривалості розгляду адміністративних справ в органах поліції та суді першої інстанції, а саме з 24.08.2021 по 22.11.2021, вважав, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 15000 грн. Також зазначив, що під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 надавалась правова допомога адвокатом Ведющенком В.В., вартість якої склала 12000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 15000 грн та в рахунок повернення сплачених сум за надання правової допомоги 12000 грн.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 1500 грн моральної шкоди та 4000 грн витрат на правову допомогу. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ГУНП в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА від 24.08.2021 №890239 поліцейський СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області Усенко Д.С. притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КпАП України та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 24.08.2021 о 01 годині 05 хвилин, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043 д/н НОМЕР_1 у селі Карбівка по вулиці Молодіжній, в якого був неосвітлений державний номер в темну пору доби, порушив п.2.9.13 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КпАП України (а.с.6).

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.10.2021 по справі №387/721/21 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КпАП України серії БАА № 890239 від 24.08.2021 відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрито (а.с.8-12).

24.08.2021 відносно позивача старшим інспектором СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області Щекою С.М. було складено протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №240583, оскільки ОСОБА_1 24.08.2021 о 01 годині 05 хвилин керував автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 в селі Карбівка по вулиці Молодіжній, 11 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР України (а.с.7).

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2021 по справі №387/662/21 провадження по адміністративній справі відносно позивача за ч.1 ст.130 КпАП України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 18.10.2021 (а.с.13-15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що є доведеним позивачем факт наявності моральної шкоди у розмірі 1500 грн, яка завдана йому провадженнями у справах про адміністративні правопорушення та яка полягає у моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих стосунків, а тому з урахуванням незначної тривалості проваджень у справах про адміністративне правопорушення, невстановлення судом істотності протиправної поведінки працівників поліції, вимог розумності та справедливості, враховуючи наявність судових рішень про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та закриття справ про адміністративні правопорушення, а також того, що моральна шкода не може бути джерелом збагачення. Крім того, суд дійшов висновку про те, що є підстави для стягнення 4000 грн витрат на правову допомогу під час розгляду адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною третьою ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.2 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі по тексту Закон №266/94) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного накладення штрафу.

Пунктом четвертим ч.1 ст.2 Закону №266/94 передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим законом, виникає також у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону №266/94 у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується (повертається), у тому числі, і моральна шкода.

Статтею четвертою Закону №266/94 передбачено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів Державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (ч.ч.5, 6 ст.4 Закону №266/94).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 зроблено висновок про те, що підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц, провадження № 61-19000сво18 зроблено висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц, провадження № 14-298цс18 зроблено висновок про те, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Судом встановлено, що 24.08.2021 відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову БАА №890239 по справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.10.2021 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КпАП відносно ОСОБА_1 , провадження у справі закрито. Суд дійшов висновку про те, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано та враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КпАП України та Конституцією України, виходив з того, що сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази, на підставі яких встановлена винуватість ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху, а отже не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанова підлягала скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Апеляційний погоджується з висновком суду про факт заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок дій поліцейських при винесенні постанови про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КпАП України відносно ОСОБА_1 , яка не відповідала вимогам закону.

Однак, також встановлено, що 24.08.2021 було складено відносно позивача ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП України. Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2021 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про факт заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КпАП України, та не приймає зазначені доводи до уваги, оскільки за вказане правопорушення позивач не притягався до адміністративної відповідальності, а складений протокол сам по собі не свідчить про факт заподіяння такої шкоди.

Отже, з урахуванням положень ст.23, 1167 ЦК України, Закону №266/94, а також обставин, встановлених при розгляді вказаної справи, колегія суддів, виходячи із загальних засад розумності, справедливості, пропорційності вважає, що відшкодуванню на користь позивача підлягає моральна шкода у розмірі 1000 грн, що буде належною та достатньою для її покриття.

Що стосується відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в адміністративній справі у розмірі 12000 грн, колегія суддів виходить з такого.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 також ставив питання про стягнення понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в адміністративних провадженнях у розмірі 12000 грн адвокатом Ведющенком В.В.

Апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині та виходить з того, що зазначені витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн були понесені позивачем у зв`язку з розглядом адміністративної справи №387/721/21 (провадження №2-а/387/24/21), що підтверджується квитанцією ААКР №691620, а тому питання про їх розподіл мало вирішуватись при розгляді вказаної справи (а.с.18).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення №387/662/21 (провадження №3/387/330/21) слід зазначити, що оскільки позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУАП, а провадження по справі закрито, колегія суддів не убачає понесених у зв`язку з цим моральних страждань позивача, тому витрати у цій справі відшкодуванню не підлягають.

У зв`язку із зазначеними обставинами провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України в частині повернення сплачених сум за надання правової допомоги в адміністративній справі та справі про адміністративне правопорушення у розмірі 12000 грн необхідно закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди. В частині повернення сплачених сум за надання правової допомоги у розмірі 12000 грн провадження у справі підлягає закриттю.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зч.6 ст.141 ЦПК України у разі, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2064,18 грн слід компенсувати Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задовольнити частково в частині стягнення моральної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 1000 (одну тисячу) грн моральної шкоди.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України в частині повернення сплачених сум за надання правової допомоги в адміністративній справі у розмірі 12000 грн закрити.

Судовий збір у розмірі 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) грн 18 коп компенсувати Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області (місто Кропивницький вулиця В. Чміленка, 41, ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

C.М. Єгорова