Справа №591/4901/22
Провадження № 2/591/2154/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми у складі судді Северинової А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса, виконавчого провадження, виконавчого збору, постанови про арешт та розшук рухомого та нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд:

- скасувати виконавчий напис № 4094 від 07 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. як протиправний;

- скасувати виконавче провадження № 63475567;

- скасувати виконавчий збір по ВП №63475567 на користь Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми);

- скасувати постанову про арешт та розшук рухомого та нерухомого майна.

Свої вимоги мотивує тим, що він є боржником у виконавчому провадженні № 63475567 з виконання виконавчого напису № 4094, вчиненого 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості за кредитним договором в сумі 955929 грн 95 коп. Вказує, що між ним та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було досягнуто згоди та надано йому гарантійний лист від 11 грудня 2020 року, а отже, вказана організація фінансових претензій до нього не має. Незважаючи на це, державним виконавцем Зарічного районного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису, а також нараховано виконавчий збір, винесено постанову про розшук майна та постанову про арешт рухомого та нерухомого майна.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у відкритті провадження у справі в частині вимог про скасування виконавчого провадження, виконавчого збору, постанови про арешт та розшук рухомого та нерухомого майна необхідно відмовити, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої та другої статті 74 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначений у розділі VII Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Табули Ю.О. перебуває виконавче провадження № 63475567 з примусового виконання виконавчого напису № 4094, вчиненого 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В.

Отже, позивач у цій справі оскаржує рішення, дії та бездіяльність державного виконавця щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа, виданого приватним нотаріусом.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як належить до юрисдикції адміністративного суду.

Аналогічних висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 213/2012/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 та від 02 жовтня 2019 року у справі № 346/79/17.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є також скасування виконавчого збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 759/15553/14-ц (провадження №14-579цс19) Верховний Суд дійшов висновку, що «юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18), від 06 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15 (провадження №12-93гс18), від 20 вересня 2018 року у справі №821/872/17 (провадження №11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі №826/5195/17 (провадження №11-801апп18), від 16 січня 2019 року у справі №279/3458/17-ц (провадження №14-543цс18), від 09 жовтня 2019 року у справі 758/201/17 (провадження №14-468цс19), і підстав для відступлення від неї не вбачається».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в частині вимог про скасування виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 63475567 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як повинна розглядатися адміністративним судом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вважаю необхідним відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у справі в частині вимог пунктів 2, 3, 4 позовної заяви, оскільки дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 в частині позовних вимог:

- про скасування виконавчого провадження № 63475567;

- скасування виконавчого збору по ВП № 63475567 на користь Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми);

- скасування постанови про арешт та розшук рухомого та нерухомого майна.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С. Северинова