З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 511/1371/21
Номер провадження 2/495/807/2022
11 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/1371/21
за позовом Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України
про про відшкодування коштів
06.07.2021 року Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління ДПС України (далі по тексту позивач) звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про відшкодування коштів (а.с.1-4).
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.07.2021 року матеріали цивільної справи № 495/1371/21 за позовом Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України до ОСОБА_1 про про відшкодування коштів, передано за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (а.с.24).
Так, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Білгород-Дністровського прикордонного загону виплачену одноразову грошову допомогу та премію у розмірі 15 670,80 грн.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/1371/21 за позовом Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України до ОСОБА_1 про відшкодування коштів. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.33-34).
Представник позивача Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 відзив або заперечення на позов Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України до суду не надавав та в судові засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України).
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2022 року постановлено розгляд справи № 495/1371/21 за позовом Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України до ОСОБА_1 про відшкодування коштів провести у заочному порядку.
У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 17.10.2019 року № 457-ОС «По особовому складу» відповідача ОСОБА_1 було прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського складу та укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України терміном на 3 (три) роки 17.10.2019 року.
Відповідно до розділу 4 частини 5 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям після укладення ними першого контракту з особами, які приймаються на посади сержантського складу.
Грошова допомога виплачується в розмірі восьми прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених законом на 01 січня календарного року.
Грошова допомога виплачується після дня набрання чинності першим контрактом, передбаченим пунктом 23 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115, на підставі наказів відповідних начальників (командирів) органів Держприкордонслужби про призначення на посаду та вступ до виконання обов`язків за цією посадою.
Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 13.11.2019 року № 496-ОС «Про встановлення виплату надбавок, винагород, премії та інших видів грошового забезпечення листопаді 2019 року» відповідачу було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі дев`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених законом на 01 січня календарного року.
За твердженням позивача, відповідно до особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 , одноразова грошова допомога була виплачена листопаді 2019 року та складала 17 289 гривень.
Відповідно до розділу 4 частини 5 п.4 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», у разі звільнення військовослужбовців з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», через службову невідповідність у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, одноразова грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, як залишився до закінчення дії контракту.
Відповідно до пп.11 п.14 р.3 вищевказаного наказу премія не виплачується військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнено до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем (з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення).
Відповідно до особової картки грошового забезпечення премія була виплачена у розмірі 4 089 гривень у грудні 2019 року.
Відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 30.12.2020 року № 625-ОС «По особовому складу» з відповідачем було розірвано контракт та звільнено його з військової служби за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом «ж» (у зв`язку систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас Збройних Сил України та переведено на строкову військову службу.
Позивач зазначив, що відповідачу ОСОБА_1 доведено розрахунок відшкодування одноразової грошової допомоги після укладання ним першого контракту (з урахуванням пропорційного часу проходження служби), відповідно до якого сума відшкодування складає 15 670 грн. 80 коп. Також відповідачу надано можливість добровільно відшкодувати зазначені кошти до 30.12.2020 року, про що свідчить його підпис у відповідному акті.
Між тим, відповідач звільнений 30.12.2020 року, але станом на теперішній час грошові кошти сплачені не були.
Дані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.
Статтею 1213 Цивільного кодексу України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Так, матеріалами справи встановлено, що позивачем було виплачено відповідачу премію у розмірі 4 089 гривень у грудні 2019 року, про що свідчить особова картка грошового забезпечення № 7469 за 2019 рік (а.с.10).
Однак, відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону від 30.12.2020 року № 625-ОС «По особовому складу» з відповідачем було розірвано контракт та звільнено його з військової служби за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом «ж» (у зв`язку систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас Збройних Сил України та переведено на строкову військову службу (а.с.9).
Білгород-Дністровським прикордонним загіном було надано ОСОБА_1 можливість добровільно відшкодувати зазначені кошти до 30.12.2020 року згідно із розрахунком відшкодування одноразової грошової допомоги після укладання ним першого контракту (з урахуванням пропорційного часу проходження служби), розмір якої становить 15 670 грн. 80 коп, що підтверджується підписом відповідача у відповідному акті (а.с.16).
Між тим, відповідач звільнений 30.12.2020 року, але станом на теперішній час грошові кошти сплачені не були.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1212-1213, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 128, 131, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву Білгород-Дністровського прикордонного загіну Південного регіонального управління ДПС України до ОСОБА_1 про відшкодування коштів задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Мишко