Справа № 464/915/21 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/4057/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача - Ган Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2021 року у справі за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 , третя особа - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Позивач Міністерство юстиції України подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову в даній справі у виді накладення арешту на нерухоме майно - будівлю автомийки літ. «Б-1», загальною площею 216,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - будівлі авто мийки літ. «Б-1», загальною площею 216,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що вказане нерухоме майно є предметом спору у даній справі, на яке позивач заявляє свої права, однак, як стало відомо, відповідач ОСОБА_1 відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 27.09.2018 року передав майно товариству з обмеженою відповідальністю «Боднар», засновником та керівником якого є сам ОСОБА_1 , відтак, ще під час розгляду справи №464/12197/14-ц, зловживаючи своїми правами, передав спірне майно, внаслідок чого, судовий захист прав та законних інтересів позивача може виявитися неефективним, а прийняте на користь позивача рішення суду може залишитись без виконання.

Вважає, що за таких обставин існує обґрунтоване припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, зокрема, відповідач, який є засновником та керівником нового власника спірного майна, може розпорядитися зазначеним майном та відчужити його на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2021 року у задоволенні заяви Міністерства юстиції України про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив позивач, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову, про які він просив у своїй заяві.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального законодавства, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що основним аргументом для відмови у забезпеченні позову стало те, що позивачем жодних позовних вимог безпосередньо до ТОВ «Боднар», за яким зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке є предметом спору, не заявлено і така юридична особа на час розгляду питання щодо забезпечення позову не є відповідачем у справі.

Однак, апелянт з таким висновком суду не погоджується і вважає, що положення частини першої статті 150 ЦПК України дозволяють накладення арешту на майно та або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Також звертає увагу, що позивачем - Міністерством юстиції України 02.04.2021 року було подано заяву про залучення ТОВ «Боднар» у якості співвідповідача у справі, яка не була розглянута у зв`язку із перебуванням справи в суді апеляційної інстанції.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім сторони позивача, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, а представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у відсутності їхньої сторони.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову визначений статтею 150 ЦПК України.

Так, зокрема, згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту поданої позивачем позовної заяви та ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 26 лютого 2021 року про відкриття провадження у справі встановлено, що відповідачем за пред`явленими вимогами Міністерства юстиції України є ОСОБА_1 , який не є власником спірної будівлі.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, актуальною станом на момент вирішення судом питання про забезпечення позову, власником спірної будівлі автомийки літ. «Б-1» по АДРЕСА_1 є ТОВ «Боднар», і висновку про те, що спірна будівля підлягає передачі названим товариством відповідачу ОСОБА_1 , за наявних в матеріалах справи доказів, немає.

З урахуванням наведених вище вимог процесуального закону та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність визначених законом підстав для застосування заявлених в заяві позивача заборон та обмежень у порядку забезпечення позову в даній справі відносно майна особи, яка не залучена до участі у справі.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 16 вересня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич