Єдиний унікальний номер 341/1281/22
Номер провадження 2-з/341/6/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Куценка М. О., за участю секретаря судового засідання Сегін І. І., розглянувши у заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2022 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Шевчук-Філімон Н. М., в якій заявник просить вжити заходи для забезпечення пред`явленого цивільного позову «Про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів, акту про придбання майна з електронних торгів (аукціону) й застосування реституції, шляхом заборони відчуження майна, а саме: земельної ділянки площею 0.0063 га, цільове призначення якої - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (у тому числі за земельними угіддями: під проїздами, проходами та площадками), кадастровий номер якої :01:001:0216, що розташована по АДРЕСА_1 ; нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , загальною площею 19.1 квадратних метри.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ним подано до Галицького районного суду Івано-Франківської області цивільний позов до Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , Кредитної спілки «Галицька» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів, акту про придбання майна з електронних торгів (аукціону) й застосування реституції. Зазначає, що зазначене у клопотанні, належне йому майно, було відчужено без його відома та будь-якого попередження, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовом, який він має намір подати.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), та без фіксації судового процесу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також відповідно до пункту 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Таким чином, перевіривши матеріали заяви та її обґрунтування, , а також враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір (що підтверджується матеріалами позовної заяви) та існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, суд приходить до висновку, що дійсно є необхідність вжиття заходів забезпечення позову відповідно до поданої заяви, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав у разі задоволення позовних вимог позивача.

Обраний заявником спосіб забезпечення до пред`явлення позову суд вважає співмірним вимогам, із якими заявник має намір звернутись до суду.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.157 ЦПК України).

При цьому слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 258, 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження:

-земельної ділянки площею 0.0063 га, цільове призначення якої для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (у тому числі за земельними угіддями: під проїздами, проходами та площадками), кадастровий номер якої -:01:001:0216, що розташована по АДРЕСА_1 ;

-нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , загальною площею 19.1 квадратних метри.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: Галицький відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі, Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), адреса: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Галич, вул. Коновальця, 13.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області шляхом апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала складена та підписана 23 вересня 2022 року.

СуддяМихайло КУЦЕНКО