1Справа № 335/8739/21 2/335/325/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., представника позивача адвоката Плужника М.В., представника відповідача Соболенка В.В., представника третьої особи Орлової О.О., розглянувши у залі суду м.Запоріжжя у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, третьої особи: Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою судді від 20.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі.
12.10.2021 до суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивачем не надано доказів заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.
Ухвалою суду від 17.01.2022 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Державну казначейську службу України.
22.03.2022 від третьої особи надійшло пояснення, в якому третя особа зазначає про те, що позивачем належним чином не обґрунтовано та не підтверджено доказами заподіяння моральної шкоди, тому підстави для її відшкодування відсутні.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Плужник М.В. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у позові.
Представник відповідача, представник третьої особи проти задоволення позову заперечували з підстав, зазначених у відзиві та поясненні на позов.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.
Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1) (посвідчення серії НОМЕР_1 ).
Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.02.2011 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій задоволено, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя щодо відмови в здійсненні перерахунку державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 30.09.2010 року.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2018 року зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 30.09.2010 року, а також виплатити недоплачену суму з урахуванням проведених виплат.
Листом Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області від 05.04.2021 року № 04-08.3-08/3055 позивача повідомлено про те, що виконавчий документ по справі № 336/7356/20 виконано 24.03.2021 року, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 36 197,50 грн. на реквізити банківського рахунку, відповідно до його заяви.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом спору у даній цивільній справі є моральна шкода в сумі 100 000,00 грн. яка, на думку позивача, підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Статтею 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Тобто, ч.1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме: особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Разом з тим, згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 5 вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (Постанова ВП ВС від 08.04.2020 у справі №180/1560/16-а).
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, Позивач був зобов`язаний довести суду ті обставини, які свідчать про факт заподіяння йому моральної шкоди (у чому полягає така шкода) та довести розмір заподіяної йому моральної шкоди, який заявлено до відшкодування. Однак, на думку суду, Позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, що на підставі статті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, суд вважає необхідним в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.2,3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, третьої особи: Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рибалко Н.І.