ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/319/21

Головуючий у першій інстанції Хоменко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/732/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша чернігівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксана Василівна, Садівниче товариство «Буревісник», Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2022 року (ухвалено об 15 год 00 хв, повний текст рішення складено 30.05.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , в якому просила:

- визнати недійсним договір дарування 1/2 частини земельної ділянки № НОМЕР_1 в Садівничому товаристві «Буревісник», укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 15.12.2015, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В.;

- визнати за її неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки площею 0,02 га у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , спадкоємцями після смерті якої є її діти дочка ОСОБА_4 та чоловік позивачки ОСОБА_2 . За життя померлій належали частина квартири АДРЕСА_1 та земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,04 га в Садівничому товаристві «Буревісник», що знаходиться на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , який за життя звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спірної земельної ділянки, але на руки його не отримав. Спадкоємцем його майна є його та позивачки неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою оформлення спадкових прав сина, а саме права на 1/2 частину земельної ділянки в Садівничому товаристві «Буревісник», ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори, проте, постановою державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Підгайної О.І. від 28.02.2020 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при дослідженні документів виявлені розбіжності у площі земельної ділянки.

ОСОБА_4 після оформлення за собою права власності на частину спірної земельної ділянки відчужила її ОСОБА_3 . При цьому, оскільки, для продажу частини майна ОСОБА_4 необхідна була згода іншого власника неповнолітнього сина ОСОБА_2 , а відповідно і органу опіки та піклування, відповідачі вирішили оформити саме договір дарування. Тобто сторони фактично приховали інший правочин (договір купівлі-продажу), який в силу ст. 235 ЦК України є удаваним та підлягає визнанню його недійсним.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом з метою відновлення законних прав неповнолітнього ОСОБА_7 на спадкове майно.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2022 року позов ОСОБА_8 , заявлений в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0407 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у Садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер :05:000:3258.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору дарування від 15.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Матвієнко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 2478, за яким ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0407 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у Садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер :05:000:3258.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні недійсним договору дарування від 15.12.2015 1/2 частки земельної ділянки № НОМЕР_1 у Садівничому товаристві «Буревісник», та ухвалити нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що для укладення договору відчуження спірної земельної ділянка була необхідна згода ОСОБА_1 та органу опіки та піклування.

Зазначає, що умова, визначена у статті 71 ЦК України, була порушена як ОСОБА_4 , так і нотаріусом, яка, маючи на руках свідоцтво про право на частину земельної ділянки, не встановила іншого спадкоємця та не відмовила у засвідченні вказаного правочину з цих підстав. Враховуючи, що земельна ділянка є спільною власністю, нотаріус мав право посвідчити оспорюваний договір лише за умови подання відчужувачем заяви про відсутність прав на майно неповнолітніх дітей.

Наголошує, що даний спір стосується прав неповнолітнього, а тому відповідно до ст. 224 ЦК України оспорюваний правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є нікчемним.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подавався.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника позивача адвоката Полубень С.В., який підтримав апеляційну скаргу, відповідачки ОСОБА_3 , яка просила залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування від 15.12.2015 1/2 частини земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0407 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у Садівничому товаристві «Буревісник».

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування від 15.12.2015 1/2 частини земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено належними і допустимими доказами, що оспорюваний договір є удаваним, що він порушує права її неповнолітнього сина; при укладенні договору дарування частини земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності законом не встановлено обов`язку продавця повідомляти усіх інших учасників спільної часткової власності про свій намір відчужити свою частку іншій особі.

З такими висновками Чернігівського районного суду Чернігівської області погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, доказах, наданих суду першої інстанції та відповідають вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 (а.с. 59).

Записами у державному акті на землю підтверджується, що на підставі рішення Новобілоуської сільської ради від 25.05.2001 № 60 ОСОБА_5 була власником земельної ділянки площею 0,04 га для ведення садівництва на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а. с. 24).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.07.2014 встановлено факт належності ОСОБА_5 державного акта про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 021053, виданого на підставі рішення виконкому Новобілоуської сільської ради від 25.05.2001 № 60, площею 0,04 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради садового товариства «Буревісник» для ведення садівництва, земельна ділянка № НОМЕР_1 (а. с. 108).

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Першої чернігівської державної нотаріальної контори звернулись: 08.09.2008 її син ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку (за законом) та 06.02.2009 ОСОБА_4 на частину квартири у м. Чернігові (за заповітом) та спірну земельну ділянку (за законом) (а.с. 116).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 (а.с. 31).

За повідомленням Першої чернігівської державної нотаріальної контори 17.02.2014 заведена спадкова справа № 111 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_2 .

10.10.2019 на ім`я ОСОБА_2 державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 4/9 частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 45, 101-127).

03.12.2014 державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Ульяновій Н.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 з кадастровим номером: :05:000:3258 площею 0,0407 га, що знаходиться в Садовому товаристві " Буревісник" Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 123, 151)

За договором дарування від 15.12.2015, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Матвієнко О.В., зареєстрованим в реєстрі № 2478, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0407 га, яка розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у Садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер :05:000:3258 (а. с. 149-150).

Постановою державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори від 28 січня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , у видачі на ім`я її сина свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,04 га, кадастровий номер :05:000:3258, що розташована у СТ «Буревісник» Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, оскільки встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером №188572941 від 13 листопада 2019 року, площа земельної ділянки № НОМЕР_1 становить 0,0407 га. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,04 га представником спадкоємця було надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 20 листопада 2019 року, у якому площа вказаної земельної ділянки була зазначена як «0,0428 га». (а.с.49).

Судом першої інстанції встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 має право на спадкування після смерті свого батька ОСОБА_2 1/2 частини земельної ділянки, яку в свою чергу він успадкував за законом після смерті матері ОСОБА_5 , подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але за життя не оформив спадкових прав. Однак через відсутність оригіналу правоустановлюючого документа, державного акта на землю, та розбіжності у площі земельної ділянки у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (площа земельної ділянки № НОМЕР_1 становить 0,0407 га) та з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 20 листопада 2019 року, в якому площа вказаної земельної ділянки зазначена 0,0428 га, а також ненаданні позивачем довідки землевпорядної організації, яка б пояснювала розбіжності у площі земельної ділянки, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаної земельної ділянки.

Зважаючи на неможливість отримання відповідного свідоцтва у нотаріальній конторі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , права власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0407 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у Садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер :05:000:3258. Як зазначалось вище, у вказаній частині рішення суду не оскаржене.

Таким чином, власниками спірної земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0407 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у Садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер :05:000:3258, на час укладення оспорюваного договору дарування 15.12.2015 були ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 кожний.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, встановленому ЦПК України.

Статтею 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 203, 717 Цивільного кодексу України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Правовою метою договору дарування є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків (частина 1 статті 202, частина 3 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 12, ч. 1, 5-6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з норм процесуального права, саме на позивача покладено обов`язок довести свої вимоги, в даному випадку, факт укладення удаваного правочину та спрямованість волі сторін на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, а саме, відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин, настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином (подібні правові висновки також викладені у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 761/12145/17, від 14.08.2019 у справі № 369/11750/15-ц).

Обґрунтовуючи позов про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним з підстав його удаваності, ОСОБА_1 посилалась на те, що насправді між відповідачами був укладений договір купівлі-продажу з метою уникнення повідомлення неповнолітнього сина позивачки ОСОБА_2 про переважну купівлю цієї частини земельної ділянки та уникнення отримання згоди органу опіки та піклування на вчинення такого правочину.

Проте, дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення цих позовних вимог через їх недоведеність, адже, твердження позивачки є лише її припущеннями та не підтверджені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 не надала суду доказів наявності фактичної волі сторін, спрямованої на укладення саме договору купівлі-продажу, не надала доказів на підтвердження оплатності цього договору та його ціни, тобто, не довела, що оспорюваний нею договір дарування є удаваним та порушує права її неповнолітнього сина.

Оскільки договір дарування вчинений відповідно до вимог законодавства, що визначають порядок його укладення, позивачем не доведено удаваності оспорюваного правочину, доводи апеляційної скарги про те, що для укладення договору відчуження спірної земельної ділянка була необхідна згода ОСОБА_1 та органу опіки та піклування є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги до уваги апеляційним судом не беруться, оскільки, ОСОБА_1 не вірно тлумачить норму закону, яка передбачає переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності перед іншими особами, а також, випадки, коли при вчиненні правочинів необхідний обов`язковий дозвіл органу опіки та піклування.

Відтак відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2022 року належить залишити без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на дане рішення суду, відповідно, залишити без задоволення.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 серпня 2022 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко