Справа №155/187/22
Провадження №2/155/188/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2022 м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Санакоєва Д.Т.

при секретарі судових засідань Федонюк О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м. Горохів Волинської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2021 року о 9 годині 50 хвилин на 99 км +972 м автодороги сполученням Львів-Радехів-Горохів-Луцьк, поблизу с. Шклинь Другий Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед виконанням маневру обгону не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу для руху та допуст ив зіткнення з автомобілем марки Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням її чоловіка ОСОБА_5 . Внаслідок зіткнення автомобілів, позивач та її неповнолітні діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали тілесні ушкодження та були доставлені до КП «Горохівська багатопрофільна лікарня». В результаті ДТП позивач отримала забій поперекового відділу хребта, ОСОБА_6 забій нижньої щелепи, забій лівої ключиці, забій кульшового суглобу, а ОСОБА_7 забій м`яких тканин носа та забій першого пальця правої кисті. Після отримання першої невідкладної медичної допомоги вони лікувались амбулаторно за місцем проживання. Однак через кілька днів стан здоров`я позивача погіршився та з 24.09.2021 до 11.10.2021 вона перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу забою хребта та закритої черепно-мозкової травми.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС» та відповідно до полісу №АТ/0607076 від 16.06.2021 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відшкодування страховиком за шкоду заподіяну життю (здоров`ю) потерпілого становить 260 000 грн.

21 вересня 2021 року чоловік позивача та відповідач ОСОБА_4 у приміщенні Волинської регіональної філії ПрАТ «Страхова група» «ТАС» повідомили страховика про настання страхового випадку.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок даної пригоди, що сталася з вини відповідача, позивач відчувала тривалий час сильний фізичний біль та перенесла душевні страждання, так як в момент аварії відчувала реальну загрозу не тільки своєму життю та здоров`ю, а й своєї сім`ї. Дана подія призвела до зміни звичного способу життя. Замість того, щоб використовувати свій час для задоволення потреб сім`ї та догляду за дітьми, вона змушена була лікуватись. По сьогоднішній день позивач перебуває в стані пригніченості та тривоги, емоційної реакції при згадуванні про дорожньо-транспортну пригоду, в неї відмічається порушення сну та турбують неприємні сновидіння. Крім того, вона переживає за психічне здоров`я дітей, які бояться сідати в автомобіль.

Свої моральні страждання позивач оцінює у 40 000 грн. Оскільки страховиком відшкодовується потерпілому, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП у розмірі 5 % страхової виплати, то з ПАТ «Страхова група «ТАС» позивач просить стягнути 13 000 грн. Різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування становить 27 000 грн (40000-13000), що на думку позивача, підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 10.02.2022 відкрито провадження у справі.

04.05.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Хомича Д.В., який вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Представник відповідача зазначає, що відразу після ДТП, відповідач ОСОБА_4 запропонував свою допомогу на лікування, проте позивач відмовилась. Через три дні після пригоди, відповідач зустрічався із чоловіком позивачки, який запевняв, що претензії у них відсутні. 24.09.2021 позивач звернулась до відповідача із пропозицією відшкодувати витрати на придбання ліків у розмірі 650 гривень, відповідно до надісланого чеку. 26.09.2021 та 04.10.2021 від позивача надходили аналогічні повідомлення з вимогою оплати на суму 460 гривень. Через кілька тижнів позивач повідомила, що стан її здоров`я погіршився і вона пройшла курс з п`яти сеансів масажу загальною вартістю 1000 грн. Тому, всі витрати, які були затрачені позивачем, відповідач оплачував. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, жодних претензій матеріального чи морального характеру у ОСОБА_1 не було. Згодом після розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач почала надсилати повідомлення з вимогою оплатити 750 доларів США на ремонт автомобіля, оскільки коштів, що надійшли від страхової компанії недостатньо. Крім того, відповідач вважає безпідставним, що не підтверджений жодними доказами, визначений позивачем розмір шкоди у сумі 40 000 гривень. Тому просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 16.05.2022 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав наведених у позові, та просила їх задовольнити. Крім того, суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вона з чоловіком, дев`ятирічним сином ОСОБА_8 та п`ятирічним сином ОСОБА_9 їхали у м. Луцьк святкувати день народження молодшого сина ОСОБА_9 . На трасі Луцьк-Львів, поблизу с. Другий Шклинь, здійснюючи обгін, назустріч їм виїхав своїм автомобілем відповідач та допустив зіткнення з їх автомобілем. В той момент коли на них їхав автомобіль, позивач відчувала страх не за себе, а за своїх дітей, які були перелякані та плакали. Попутним транспортом їх доставили у лікарню, де були оглянуті лікарем травматологом, невропатологом, сімейним лікарем. Позивачу встановили діагноз забій поперекового відділу хребта та закрита черепно-мозкова травма. В старшого сина була велика садна, забій нижньої щелепи, ключиці, забій кульшового суглоба. В меншого сина - забій м`яких тканин носа, забій правого пальця руки. Позивач не могла встати з ліжка, виконувати звичні справи (ні завезти дітей в школу, ні на городі працювати), тому просила допомоги у родичів, кумів. Діти часто плакали ночами, тому потребували консультації психолога. Менший син на даний час не хоче згадувати про свій день народження, боїться перейти дорогу.

Після дорожньо-транспортної пригоди в позивача постійно болить голова, вона неодноразово зверталась в лікарню, приймала ліки, але значного полегшення не було, тому потім вона пройшла курс масажу. Кошти, які були затрачені нею на лікування, відповідач погодився оплатити самостійно, однак моральну шкоду не сплатив. В день дорожньо-транспортної пригоди відповідач біля лікарні пропонував їй кілька гривень, однак вона сказала, що кілька гривень не потрібно.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шмідт С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позові, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Хомич Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Мірошніков В.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що 21.09.2021 року чоловік позивачки звернувся в страхову компанію із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а згодом із заявою про страхове відшкодування. 12.10.2021 складено страховий акт, а 19.10.2021 року здійснено страхове відшкодування.

Відповідно до ст.22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Зважаючи, що ПАТ «Страхова група «ТАС» не здійснювала страхову виплату за шкоду, заподіяну здоров`ю, а тому представник відповідача вважає, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди в розмірі 5 відсотків страхової виплати.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку усім доказам в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 1 статті 15, пунктом 9 частини 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 вересня 2021 року о 09 год 50 хв., поблизу села Шклинь Другий Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Н-17, сполученням «Львів-Радехів-Горохів-Луцьк», на 99 км.+972 м. автодороги, здійснюючи обгін кількох автомобілів, які рухались попереду у попутному напрямку, не правильно оцінив дорожню обстановку, перед виконання маневру не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що смуга зустрічного руху, на яку буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху та під час виконання маневру, побачивши, що із-за пагорбу на зустріч рухається автомобіль марки «Skoda Octavia А5», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до зіткнення вказаних автомобілів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та пасажири автомобіля марки «Skoda Octavia А5» - ОСОБА_1 , неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставлені до КП «Горохівська багатопрофільна лікарня Горохівської міської ради». Внаслідок ДТП його учасники отримали легкі тілесні ушкодження, тому постановою Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 08.10.2021, кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0002269 від 20.09.2021, закрито у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні водіїв складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України (а.с.7).

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2021 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (а.с.8).

Частиною 6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із довідок КП «Горохівська багатопрофільна лікарня» №3798, №3799, №3800 (а.с.10-11), вбачається, що 20.09.2021 року в приймальне відділення звертався ОСОБА_6 із забоєм нижньої щелепи, забоєм лівої ключиці, забоєм кульшового суглобу, ОСОБА_1 зверталася із забоєм поперекового відділу хребта, ОСОБА_7 - із забоєм м`яких тканин носа, забій І п. правої кисті.

З медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 №173 вбачається, що 24.09.2021 та 04.10.2021 позивач зверталась із скаргами на біль у попереку, їй встановлено діагноз - забій хребта та призначено лікування. Крім того, 11.10.2021 та 30.11.2021 ОСОБА_1 зверталась із скаргами та їй встановлено діагноз ЗЧМТ, забій хребта та відповідно залишкові явища ЗЧМТ, астеновегетативний синдром.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Допитана в судовому засіданні, що відбулося 08.06.2022, свідок ОСОБА_10 суду показала, що 20 вересня 2021 року її рідна сестра ОСОБА_1 зі своєю сім`єю потрапила в дорожньо-транспортну пригоду. З цього часу в неї виникли проблеми зі здоров`ям, змінився звичний їй спосіб життя. Сестра потребувала допомоги в приготуванні їжі, в пранні одягу, у зборі врожаю на городі, вона не могла сама зійти по сходах. Тому вони змушені були приїжджати та допомагати їй, оскільки чоловік сестри працював на заводі в м. Луцьку. Коли їй не виходило, то сестра змушена була звертатись до сусідів, оскільки дітей потрібно було зібрати в школу та завести в садок. Після даної пригоди сестра стала нервовою, часто зривається та кричить, діти перелякані. Сестра жалілась на болі в спині, голові. Діти і на даний час бояться сідати в автомобіль. До пригоди із сестрою бачилась щотижня з п`ятниці по неділю. Якщо треба було поглядіти дітей, то вона привозила їх в село.

Допитана в судовому засіданні , що відбулося 08.08.2022 свідок ОСОБА_11 суду показала, що дізналась про дорожньо-транспортну пригоду в яку потрапила сім`я ОСОБА_12 від свого сина, який є однокласником ОСОБА_13 . Оскільки вона проживає по сусідству із ОСОБА_1 , то бачила, що вона не могла виконувати звичні справи. До неї приїжджали рідні та допомагали їй. Крім того, свідок довгий час змушена була забирати дітей зі школи, допомагала приносити овочі з городу. Позивач скаржилась на стан здоров`я, її боліла спина, голова. Діти ОСОБА_1 були налякані даною пригодою.

Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У пункті 3 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також у пунктах 5, 9 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і отриманих внаслідок неї тілесних ушкоджень позивачу безумовно було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні її звичного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, у фізичному болю та стражданнях, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_4 була застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/0607076 від 16.06.2021, в якому страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 260 000 грн.

За положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну, зокрема, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст.ст.22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, серед іншого, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За загальним правилом, викладеним у частині першій статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

У відповідності до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України.

Свої моральні страждання позивач оцінює у 40 000 грн та вважає, що із страховика ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає стягненню відшкодування в розмірі 13 000 грн (5% від 260 000 грн - страхової суми, зазначеної у полісі).

Однак, суд не погоджується із заявленою позивачем сумою, що підлягає стягненню із страхової компанії, оскільки, відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не в розмірі 5% страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю. Страхова компанія лише в межах цієї суми може нести відповідальність з відшкодування завданої моральної шкоди (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року справа № 539/3475/18).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані докази на підтвердження розміру шкоди, заподіяної її здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, із даними вимогами до страхової компанії позивач не зверталась та страхова компанія страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю не здійснювала, а в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 відшкодував добровільно понесені позивачем витрати на лікування, що не заперечується сторонами, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги до ПАТ «Страхова група «ТАС» слід відмовити.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 , суд враховує характер та глибину перенесених позивачем фізичних і душевних страждань, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, які були необхідні для відновлення попереднього стану, характер протиправних дій відповідача та ступінь його вини. При цьому, суд бере до уваги й ту обставину, що відповідач цікавився станом здоров`я позивача та відшкодував витрати, які були необхідні їй для відновлення здоров`я, а також зважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, провадження N 14-538цс19). Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.15, 16, 23, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 82, 89, 259, 264-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 8 000 (вісім тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі буде складено 28 жовтня 2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв