ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1633/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Кочеткової І.В.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що виконавчий напис № 15371, вчинений 04.11.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 4 від 21.10.2008 в сумі 184 098,76 грн., вчинено із грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. До того ж, нотаріус не отримав від відповідача або позивача первинні документи щодо видачі кредиту, його часткового погашення, а тому й не мав підстав вважати, що вимоги відповідача є безспірними. Крім того, ТОВ «Кредитні ініціативи» неодноразово зверталося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором (справи №336/9656/13-ц та №336/4549/19), в задоволенні позову було двічі відмовлено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 травня 2022 року позовну заяву задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15371, вчинений 04.11.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за креди-

тним договором № 4 від 21.10.2008 в сумі 184 098,76 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1362 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 гривень.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2022 року заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким зменшити суму стягнення з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 12000 грн. до 5000 грн.

Апелянт вважає, що додаткове рішення суду є незаконним і необґрунтованим, оскільки ухвалено із порушенням норм матеріального права та без дотримання норм процесуального права. В скарзі вказується, що позивачем не надано попереднього розрахунку суми судових витрат, у заяві про ухвалення додаткового рішення немає інформації щодо витраченого часу на виконання дій з правничої допомоги адвокатом на користь позивача. Так, у заяві не зазначено час, витрачений адвокатом на кожен вид роботи, та вартість однієї години правничої допомоги та загальна вартість кожної здійсненої дії. Тому незрозуміло, скільки часу витрачено адвокатом на написання документів, що є важливим критерієм при вирішенні питання про відшкодування судових витрат, що не надає можливості оцінити об`єктивність вартості судових витрат на професійну правову допомогу адвоката. Апелянт вважає, що позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та заява про забезпечення позову є шаблонними документами, підготовка яких не потребує багато часу, значних зусиль, особливих навиків та знань, а справа не може вважатися складною.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заяви та наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з огляду на таке.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів цивільного судочинства) є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення ( п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді; ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову; а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу ( ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами ( ст.137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтю 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.3 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями ч.ч.4,5 ст.141 ЦПК України.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст.137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановлено строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції з позовом ОСОБА_1 зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу складає 12000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

07 травня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» витрати на професійну правничу допомогу, до якої додав копію договору про надання правової допомоги від 25.11.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Цезар»; копію додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.11.2021р.; копію акту приймання-передачі послуг за результатами надання правової допомоги від 02.05.2022р.

Отже, з заявою ОСОБА_1 у особі представника адвоката Антонець І.В. звернувся до суду про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про ухвалення додаткового рішення була направлена ТОВ «Кредитні ініціативи» 07.05.2022р.

Між тим встановлено, що до вирішення цієї заяви судом 19.05.2022р. із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу ТОВ «Кредитні ініціативи» у відповідності до вимоги ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, до суду першої інстанції не звертались.

Отже, доводи апеляційної скарги в тій частині, що заявлений ОСОБА_1 розмір судових витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, тому відповідно мав би бути зменшений, є безпідставним, оскільки стороною відповідача відповідне клопотання було подано через місяць після ухвалення додаткового рішення. Тому суд не міг самостійного без відповідного клопотання вирішувати питання щодо їх співмірності.

Твердження апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_1 не надано попереднього розрахунку суми витрат на правничу допомогу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в позовній заяві (а.с.7) зазначено, що попередній (орієнтовний ) розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 12000 грн.

Досліджуючи доводи апелянта про те, що в матеріалах справи не мається розрахунку витраченого часу на надання правової допомоги, колегія встановила наступне.

Так, в договорі про надання правової допомоги від 25.11.2021р. в розділі 5 визначено, що перелік послуг, вартість послуг, порядок розрахунків, строки надання правової допомоги та інші аспекти виконання договору визначаються відповідно до Додатку № 1 до цього договору та/або додатковими договорами до цього договору, які є частинами цього договору (а.с. 99).

У Додатку № 1 до договору в пункті 2.2 сторонами узгоджено, що гонорар за правову допомогу складає фіксований розмір 12000,00 грн. за весь обсяг виконаних робіт, визначений у п.1.1.1 цього додатку (а.с.102).

Також, не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги щодо не надання детального опису виконаних робіт, як це передбачено ч. 3 статті 137 ЦПК України.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, обсяг виконаних робіт визначено у Акті приймання-передачі послуг за результатами надання правової допомоги від 02.05.2022 року, де детально описано, які саме послуги з правничої допомоги надані ОСОБА_1 у цій справі (а.с. 92-93).

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що судом не враховано критерію необхідності визначених позивачем послуг, а саме, чи було їх вчинення обов`язковим і доцільним, чи вплинули вони на перебіг розгляду справи, а також критерію розумності їх вартості.

Між тим, такі критерії судом першої інстанції було враховано, оскільки з акту приймання-передачі послуг за результатами надання правничої допомоги від 02.05.2022 року вбачається, що адвокатським об`єднанням в особі визначеного для розгляду справи адвоката Антонець І.В. надано належним чином та у повному обсязі правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги № б/н від 25 листопада 2021 року та Додатку №«1 від 26 листопада 2021 року до Договору про надання правової допомоги № б/н від 25 листопада 2021 року.

Згідно з цим актом Клієнт прийняв надані послуги з правової допомоги, а саме: надання консультацій Клієнту з питань, що виникали з приводу здійснення приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. виконавчих дій та вирішення спору у судовому порядку; послуги з підготовки та направлення в інтересах Клієнта приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Хохлову К.К. адвокатського запиту з метою отримання доказів ( копій матеріалів виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості); здійснення аналізу норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, судової практики щодо застосування норм права з аналогічних правовідносин та підготовлення правової позиції у справі з урахуванням отриманої інформації та документів; підготовку та подання

до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовної заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №15371 від 04.1 і.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Салоновою О.М; підготовку та подання до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяви про забезпечення позову; підготовку та подання до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ Сазонової О.М. належним чином засвідчених копій матеріалів нотаріальної справи стосовно вчинення 04.11.2021р. виконавчого напису; підготовку та подання до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяву про ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 336/10240/21; здійснення 21 лютого 2022 року у Шевченківському районному суді м. Запоріжжі ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 336/10240/21; підготовку до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 336/10240/21 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Всі ці дії і послуги надані адвокатом, всі складені процесуальні документи, заяви по суті справи та інші процесуальні заяви (адвокатські запити тощо) були долучені, а також витребувані адвокатом документи містяться в матеріалах справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу були надані послуги з правової допомоги, визначений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 12 000 грн. є співмірним із складністю справи та обсягу наданих адвокатом послуг, значенням справи для позивача, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми.

Стягнута судом сума витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.

Колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.