Справа № 489/6395/21
Провадження №2/489/540/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього на користь ОСОБА_3 за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/6220/18 на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частки на 1/8 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення судового рішення до повноліття дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2018, з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, з нього на підставі судового наказу Савранського районного суду Одеської області від 28.07.2021 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час, на підставі двох рішень, на утримання трьох неповнолітніх дітей стягується 58 % його заробітку. Після прийняттями судами рішень про стягнення з нього аліментів, його матеріальне становище змінилося. Кошти, які залишаються у нього, після стягнення з його заробітку аліментів, не достатні для його існування. У зв`язку з чим, на теперішній час, він має дуже скрутне становище та не має можливості сплачувати аліменти у таких розмірах.

Від представниці відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що доводи позивача не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог. Позивач не вказав суму його щомісячного доходу, а також не надав будь-яких доказів, які підтверджують рівень його щомісячного доходу, тобто не надав доказів, які підтверджують його скрутне матеріальне становище або погіршення майнового стану. Крім того, позивач приховав те, що рішенням Савранського районного суду Одеської області зменшено розмір, стягнутих на судовим наказом, аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В мотивувальній частині вказаного рішення, встановлено судом, що позивач надає відповідачці додаткову допомогу на утримання дітей. З дня набрання рішення Савранського районного суду Одеської області, законної сили, з позивача стягуються аліменти у загальному розмірі 1/8 частини від його заробітку, що становить 37,5 % від заробітку позивача.

Ухвалою суду від 28.09.2021, позовну заяву прийнято до розгляд, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.01.2022, у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції, відмовлено.

Ухвалою суду від 27.01.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалами суду від 25.05.2022 та від 21.09.2022, призначено судове засідання в режимі відео конференції.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає.

Відповідачка та її представниця у судове засідання не з`явилася, згідно ухвали суду було призначено відеоконференцію, однак з незалежних від суду технічних причин встановити зв`язок не представилось можливим. При цьому відповідачка скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, враховуючі тривалість розгляду цивільної справи, наявність заяв по суті справи, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 до 02.10.2017, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.10.2017. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.10.2017 по справі № 489/4329/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 900,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 13.09.2017 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2018, змінено розмір аліментів, встановлений заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.10.2017 по справі № 489/4329/17, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду.

З свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , вбачається що ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки у нього на утримання є ще двоє малолітніх дітей, на користь яких стягуються з нього аліменти. У зв`язку з чим, у нього змінилося майнове становище.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як на підставу зменшення аліментів, позивач вказує на те, що у сукупності за судовими рішеннями з нього стягується 58% від доходу, що неприпустимо, оскільки стягнення не можуть перевищувати половину розміру доходу.

Зазначене не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

28 липня 2021 року Савранським районним судом Одеської області видано Судовий наказ, відповідно до якого стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день їх повноліття.

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 27.10.2021, зменшено розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_1 згідно судового наказу Савранського районного суду Одеської області від 28.07.2021 на користь ОСОБА_8 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , 22 грудня 2020 з 1/3 частини на 1/8 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Тобто після зменшення аліментів на підставі зазначеного судового рішення, розмір аліментів, що стягуються з позивача складає 37,5%.

Також, позивач зазначає про зміну його сімейного стану, а саме народження ще двох дітей на утримання яких він сплачує аліменти. Вважає, що зазначене також є підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, та такими, що не відповідають вимогам матеріального закону, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження двох дітей від іншого шлюбу та стягнення на їх утримання аліментів, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 141, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ..

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «27» вересня 2022 року.