Справа №701/306/22
Номер провадження2/701/166/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки Маньківського району Черкаської області у віці 88 років померла прабаба позивача по матері ОСОБА_2 , про що 30.07.2014 року складено відповідний актовий запис за № 26, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30.07.2014 року виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області. Довідка виконавчого комітету Буцької селищної ради від 07.04.2022 року № 10 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 . Також дана довідка інформує, що за заповітом спадкоємцем майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ОСОБА_2 до дня смерті в будинку з 13.02.2001 року по даний час зареєстрований ОСОБА_1 та з 12.03.2001 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інші особи не зареєстровані та не проживають. Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчений Буцькою селищною радою Маньківського району Черкаської області 12.04.1991 року зареєстровано в реєстрі за № 30 не відмінено. Також, довідка Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області від 30.07.2014 року № 565 інформує, що ОСОБА_4 (мати позивача) провела похорони своєї баби ОСОБА_2 , яка померла в смт. Буки Маньківського району Черкаської області. Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області у віці 54 років, про що 23.06.2017 року складено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 23.06.2017 року виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області. Брат позивача по матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав письмову заяву, якої відмовився від спадщини після смерті прабаби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по справі), про що надав письмову заяву, справжність підпису на якій засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування. Заповітом від 12.04.1991 року за р.№ 30 ОСОБА_2 , належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 . Належність майна спадкодавцеві підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 01.12.1978 року, виданим виконавчим комітетом депутатів трудящих Буцької селищної ради та інформацією згідно довідки Комунального Підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2021 № 267о. Таким чином, з визначеного законом кола спадкоємців першої черги за законом та заповітом, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився лише ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по справі). При цьому, за фактичних обставин позивач постійно проживав разом з ОСОБА_2 на час її смерті, тобто є таким, що прийняв спадщину у відповідності до приписів ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, тому відповідно до закону є таким, що прийняв спадщину. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: земельна ділянка під кадастровим номером :04:003:0050 площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належна спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 071253 від 29.12.2003. При цьому, як виявилось, в нотаріальному порядку оформити спадкові права на дане майно виявилось неможливим по причині виявлених розбіжностей між даними правовстановлюючого документа (державного акта на право власності на земельну ділянку) та даними, внесеними до державного земельного кадастру. Так, в процесі оформлення спадкових прав позивачем через представника отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під кадастровим номером :04:003:0050 за № НВ-021 від 18.11.2021. Як вбачається з даної інформації, власником вказаної земельної ділянки вказана ОСОБА_4 (мати позивача), документ, який є підставою для виникнення права вказано свідоцтво про право на спадщину від 10.10.2010 № 3781. При цьому, у інших актуальних відомостях вказано документ, що посвідчує право державний акт від 29.12.2003 ЧР 071253, кадастровий номер земельної ділянки співпадає з даними державного акту на право власності на земельну ділянку. За даними власне самого державного акту власником земельної ділянки є ОСОБА_2 . З метою отримання дубліката свідоцтва про право на спадщину від 10.10.2010 № 3781, яке вказано як підстава виникнення права у даних земельного кадастру, позивач через представника звернувся з відповідною заявою до Маньківської державної нотаріальної контори. Згідно листа за № 1049/02-31 від 22.12.2021 завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2021 року. Даною постановою державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 10 жовтня 2010 року за р.№ 3781. При цьому нотаріусом повідомлено наступне. Згідно пункту 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Пунктом 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Вказана земельна ділянка площею 2,5047 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адмінмежах Попівської сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки - :04:003:0050 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що зазначене свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку виданого 10 жовтня 2010 року за № 3781 до моменті смерті власника не видавалось і не могло бути видане, а така видача свідоцтва про право на спадщину передбачена чинним законодавством після смерті спадкодавця, постановлено у видачі дубліката вказаного свідоцтва про право на спадщину - відмовити. Таким чином, нотаріусом повідомлено, що таке свідоцтво про право на спадщину, яке вказане у даних земельного кадастру, - не видавалось і не могло бути видане за життя власника-спадкодавця, яка померла значно пізніше дати видачі свідоцтва. Тобто, має місце помилка при заповненні даних земельного кадастру. Однак, виправити дану помилку в даний час немає можливості визначально, оскільки власник земельної ділянки ОСОБА_2 померла, а внесення (зміна) даних можлива лише за заявою власника. 21.01.2022 року позивач звернувся через представника до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5047 га, яка розташована в адмінмежах Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала прабабі ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 071253 від 29.12.2003. На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2021 року згідно листа за № 61/02-31 від 21.01.2022, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що представником спадкоємця померлої було надано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253, виданий Маньківською районною державною адміністрацією Черкаської області 29 грудня 2003 року на ім`я ОСОБА_2 , та надано витяг з Державного земельного кадастру від 18 листопада 2021 року № НВ-021 на вищевказану земельну ділянку, в якому зазначено право власності на ОСОБА_4 на підставі вищевказаного Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253. Нотаріусом повідомлено, що юридичний аналіз документа виявив невідповідність даних щодо витягу з Державного земельного кадастру від 18 листопада 2021 року № НВ-021, а саме в документі зазначено право власності на ОСОБА_4 , що не відповідає Державному акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253 та свідоцтву про смерть спадкодавця. Оскільки представником спадкоємця померлої було надано витяг з Державного земельного кадастру, в якому зазначено право власності на ОСОБА_4 , а у Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253 зазначено прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця - ОСОБА_2 , нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі викладеного постановлено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,5047 га, місцезнаходження якої: адмінмежі Попівської сільської ради Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області, що належала прабабі ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об?ємі.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки Маньківського району Черкаської області у віці 88 років померла прабаба позивача по матері - ОСОБА_2 , про що 30.07.2014 року складено відповідний актовий запис за № 26, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30.07.2014 року виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області (а.с. 13). Довідка виконавчого комітету Буцької селищної ради від 07.04.2022 року № 10 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 (а.с. 14). Також дана довідка інформує, що за заповітом спадкоємцем майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ОСОБА_2 до дня смерті в будинку з 13.02.2001 року по даний час зареєстрований ОСОБА_1 та з 12.03.2001 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інші особи не зареєстровані та не проживають. Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчений Буцькою селищною радою Маньківського району Черкаської області 12.04.1991 року зареєстровано в реєстрі за № 30 не відмінено. Також, довідка Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області від 30.07.2014 року № 565 інформує, що ОСОБА_4 (мати позивача) провела похорони своєї баби ОСОБА_2 , яка померла в смт. Буки Маньківського району Черкаської області (а.с. 16). Мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області у віці 54 років, про що 23.06.2017 року складено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 23.06.2017 року виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області (а.с. 17). Брат позивача по матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав письмову заяву, якою відмовився від спадщини після смерті прабаби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по справі), про що надав письмову заяву, справжність підпису на якій засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування (а.с. 32). Заповітом від 12.04.1991 року за р.№ 30 ОСОБА_2 належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 29). Належність майна спадкодавцеві підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 01.12.1978 року, виданим виконавчим комітетом депутатів трудящих Буцької селищної ради та інформацією згідно довідки Комунального Підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2021 № 267о (а.с. 30, 31). Таким чином, з визначеного законом кола спадкоємців першої черги за законом та заповітом, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився лише ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по справі). При цьому, за фактичних обставин позивач постійно проживав разом з ОСОБА_2 на час її смерті, тобто є таким, що прийняв спадщину у відповідності до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а саме: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, тому відповідно до закону є таким, що прийняв спадщину. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: земельна ділянка під кадастровим номером :04:003:0050 площею 2,5047 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належна спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 071253 від 29.12.2003 (а.с. 33). При цьому, як виявилось, в нотаріальному порядку оформити спадкові права на дане майно виявилось неможливим по причині виявлених розбіжностей між даними правовстановлюючого документа (державного акта на право власності на земельну ділянку) та даними, внесеними до державного земельного кадастру. Так, в процесі оформлення спадкових прав позивачем через представника отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під кадастровим номером :04:003:0050 за № НВ-021 від 18.11.2021 (а.с. 34-36). Як вбачається з даної інформації, власником вказаної земельної ділянки вказана ОСОБА_4 (мати позивача), документ, який є підставою для виникнення права вказано свідоцтво про право на спадщину від 10.10.2010 № 3781. При цьому, у інших актуальних відомостях вказано документ, що посвідчує право державний акт від 29.12.2003 ЧР 071253, кадастровий номер земельної ділянки співпадає з даними державного акту на право власності на земельну ділянку. За даними власне самого державного акту власником земельної ділянки є ОСОБА_2 . З метою отримання дубліката свідоцтва про право на спадщину від 10.10.2010 № 3781, яке вказано як підстава виникнення права у даних земельного кадастру, позивач через представника звернувся з відповідною заявою до Маньківської державної нотаріальної контори. Згідно листа за № 1049/02-31 від 22.12.2021 завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2021 року (а.с. 38-39). Даною постановою державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 10 жовтня 2010 року за р.№ 3781. При цьому нотаріусом повідомлено наступне. Згідно пункту 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Пунктом 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Вказана земельна ділянка площею 2,5047 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адмінмежах Попівської сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки - :04:003:0050 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що зазначене свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку виданого 10 жовтня 2010 року за № 3781 до моменту смерті власника не видавалось і не могло бути видане, а така видача свідоцтва про право на спадщину передбачена чинним законодавством після смерті спадкодавця, постановлено у видачі дубліката вказаного свідоцтва про право на спадщину - відмовити. Таким чином, нотаріусом повідомлено, що таке свідоцтво про право на спадщину, яке вказане у даних земельного кадастру, - не видавалось і не могло бути видане за життя власника-спадкодавця, яка померла значно пізніше дати видачі свідоцтва. Тобто, має місце помилка при заповненні даних земельного кадастру. Однак, виправити дану помилку в даний час немає можливості визначально, оскільки власник земельної ділянки ОСОБА_2 померла, а внесення (зміна) даних можлива лише за заявою власника. 21.01.2022 року позивач звернувся через представника до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5047 га, яка розташована в адмінмежах Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала прабабі ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 071253 від 29.12.2003. На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2021 року згідно листа за № 61/02-31 від 21.01.2022, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно (а.с. 40-41). Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що представником спадкоємця померлої було надано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253, виданий Маньківською районною державною адміністрацією Черкаської області 29 грудня 2003 року на ім`я ОСОБА_2 , та надано витяг з Державного земельного кадастру від 18 листопада 2021 року № НВ-021 на вищевказану земельну ділянку, в якому зазначено право власності на ОСОБА_4 на підставі вищевказаного Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253. Нотаріусом повідомлено, що юридичний аналіз документа виявив невідповідність даних щодо витягу з Державного земельного кадастру від 18 листопада 2021 року № НВ-021, а саме в документі зазначено право власності на ОСОБА_4 , що не відповідає Державному акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253 та свідоцтву про смерть спадкодавця. Оскільки представником спадкоємця померлої було надано витяг з Державного земельного кадастру, в якому зазначено право власності на ОСОБА_4 , а у Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 071253 зазначено прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця - ОСОБА_2 , нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі викладеного постановлено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,5047 га, місцезнаходження якої: адмінмежі Попівської сільської ради Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області, що належала прабабі ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно нотаріусом перевірено та підтверджено як факт прийняття спадщини, так і факт родинних відносин спадкоємця-позивача зі спадкодавцем, факт належності майна спадкодавцеві. Крім того, ці факти сукупно також підтверджуються інформацією, наведеною у вказаній постанові нотаріуса від 21.01.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у довідці про склад спадкоємців згідно довідки виконавчого комітету Буцької селищної ради від 07.04.2022 року № 10, даними витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, архівною довідкою Державного архіву Черкаської області від 02.05.2022 № М-18/05-08, інформацією довідника імен. Повідомлено, що за даними Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалася. Перевірено та встановлено також факт смерті спадкодавця. Повідомлено, що згідно статті 1268 п. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_1 не звертався із заявою про відмову від прийняття спадщини, тому відповідно до закону є таким, що прийняв спадщину. При цьому ОСОБА_3 , вказаний у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради від 07.04.2022 року № 10, надав письмову заяву, якою відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1 . Згідно п. 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійній прабабі позивача - ОСОБА_2 , на її ім`я було видано правовстановлюючий документ, однак при внесенні відомосте до Державного земельного кадастру внесено помилкові відомості, які виправити немає можливості, оскільки власник земельної ділянки померла. Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради від 07.04.2022 року № 10, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2021 року, у постанові приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., від 21.01.2022 року, з урахуванням відмови від прийняття спадщини ОСОБА_3 , вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом з кола спадкоємців, визначеного законом, що реалізував право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є лише ОСОБА_1 , позивач по справі.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі роз`яснення: Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини. Як спадкоємець, позивач має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов`язаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю можливості оформити свої права на спадщину в нотаріальному порядку, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованим та жителем АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки Маньківського району Черкаської області, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5047 га під кадастровим номером :04:003:0050, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 071253 від 29.12.2003 року, та розташовану згідно даних вказаного державного акту в межах Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко