Номер провадження 2-з/522/362/22
УХВАЛА

09 листопада 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П. розглянувши заяву представника позивача адвоката Павельченко Ігоря Віталійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ» про зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ» про зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності на нерухоме майно.

До суду в цей же день надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, згідно якого останній просив в якості забезпечення позову накласти арешт на квартири за номерами: 1, 2, 3, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , 7, АДРЕСА_3 , 15, 16, 21, 24, 27, 28, 32, 39, 40, 43, 45, 46, 47, 54, 55, 58, 61, 62, 63, 66, 68, 69, 72, 74, 76, 78, 79, 80, 82, 87, 92, 96, 97, 100, 101, 106, 110, 111, 113, 114, 116, 118, 120, 121, 122, 124, 125, 126, 128, 131, 134, 139, 144, 146, 147 та паркомісця на першому рівні дворівневого паркінгу за номерами: 3,4,6,10,11, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; заборонити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІКОМ ІНВЕСТ", , місцезнаходження: 65063, Одеська обл., м. Одеса, провул. 2-ий Артилерійський, буд. 6, та іншим особам, що діють в його інтересах або за цивільними угодами з ним, вчиняти будь-які дії по відчуженню і розпорядженню квартирами та/або майновими правами них за номерами: 1, 2, 3, 4, 6, 7, 12, 15, 16, 21, 24, 27, 28, 32, 39, 40, 43, 45, 46, 47, 54, 55, 58, 61, 62, 63, 66, 68, 69, 72, 74, 76, 78, 79, 80, 82, 87, 92, 96, 97, 100, 101, 106, 110, 111, 113, 114, 116, 118, 120, 121, 122, 124, 125, 126, 128, 131, 134, 139, 144, 146, 147 та паркомісцями та/або майновими правами них на першому рівні дворівневого паркінгу за номерами: 3,4,6,10,11, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, органам Міністерства Юстиції України, державним та приватним нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам будь-якого іншого обтяження та інше) щодо квартир за номерами: 1, 2, 3, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , 7, АДРЕСА_3 , 15, 16, 21, 24, 27, 28, 32, 39, 40, 43, 45, 46, 47, 54, 55, 58, 61, 62, 63, 66, 68, 69, 72, 74, 76, 78, 79, 80, 82, 87, 92, 96, 97, 100, 101, 106, 110, 111, 113, 114, 116, 118, 120, 121, 122, 124, 125, 126, 128, 131, 134, 139, 144, 146, 147 та паркомісць на першому рівні дворівневого паркінгу за номерами: 3,4,6,10,11, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

В обґрунтування заяви посилався на те, що між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діком Інвест" було укладено Договір про спільну діяльність, посвідчений 04 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Божемовською Н.В., реєстровий №1756, предметом якого є спільна діяльність Сторін без створення юридичної особи по будівництву Об`єкта - житлово-готельного комплексу паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 , метою вказаного договору є отримання кожною із сторін своєї частини в збудованому Об`єкті. Представник Позивача зазначає, що будівництво Об`єкта завершено, останній введено в експлуатацію, однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Діком Інвест" не виконує свої обов`язки щодо здійснення розрахунків за договором, результатом яких має бути набуття Позивачем права власності на нерухоме майно, більш того вказує на недобросовісні дії Товариства, яке не розрахувавшись з Позивачем, здійснює відчуження Об`єкта будівництва, його складових частин на користь третіх осіб. В якості доказів посилається на Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі ДРРПНМ) поквартирно з 1 по 198, з яких вбачається, що жодне з нерухомого майна (квартири, нежитлові приміщення, паркомісця) не зареєстровано за Позивачем та численні оголошення про продаж, що розміщені в інтернет ресурсах, таких як: ЛУН, БАНКНОВОСТРОЙ, ДОМ РІА, FLATFY, ОЛХ, СТАНДАРТ, тощо. Крім цього представник Позивача зазначає, що права та законні інтереси Позивача жодним чином не захищені, дії Відповідача носять недобросовісний характер, відтак останній може безперешкодно та вільно розпорядитись спірним нерухомим майном, зокрема, але не виключно, здійснити відчуження як об`єктів права власності так і майнові права на них, тощо, що призведе до безконтрольного розширення кола осіб, які можуть претендувати на вказані спірні об`єкти, та появи нових обставин, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача та зумовить необхідність вчинення додаткових заходів для захисту порушених прав.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-4, 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже зазначене питання є предметом дослідження суду під час розгляду спору по суті. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Враховуючи викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору між сторонами є невиконання умов договору про спільну діяльність щодо здійснення розрахунків та визнання права власності на об`єкт (його складові частини) - двосекційний житлово-готельний комплекс з апартаментами та офісними приміщеннями на першому поверсі і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 (згідно Розпорядження Приморської районної адміністрації ОМР №143 від 17.02.2022року Об`єкту присвоєно адресу: Одеська обл., Одеський район, Одеська територіальна громада, м. Одеса, провулок Ванний 5-Г).

Підпунктом 4.1.1. Договору про спільну діяльність передбачено, що Заявник (Сторона-1) отримує у власність, незалежно від вартості Об`єкта, визначеної п.3.2., 500 (п`ятсот) кв.м. житлових площ Об`єкта (обов`язково після затвердження проектної документації сторонами підписується Акт розподілу площ Об`єкта з визначенням кількості квадратних метрів з прив`язкою до конкретних приміщень). Стороні-1 з моменту підписання Акту розподілу площ Об`єкта належать майнові права на вказані в цьому пункті житлові площі Об`єкта. Окрім цього, Сторона-1 отримує у власність 5 (п`ять) паркомісць у паркінгу (наземному та/або підземному). При цьому, згідно п.4.2.Договору про спільну діяльність належні Стороні-1 площі Об`єкту, визначені в п.4.1.1. цього договору, після введення Об`єкту в експлуатацію передаються Стороною-2 Стороні-1 згідно Актів приймання-передачі приміщень, які є невід`ємними частинами цього Договору та в яких Сторони визначають номери приміщень та інші якісні характеристики.

Додатковою угодою №1 від 29.02.2020 року до Договору про спільну діяльність Сторони визначили перелік майна, який передається у власність Позивачу. Згідно пп.4.1.1., 4.1.2. Додаткової угоди №1 від 29.02.2020 року Позивач повинен був отримати у власність квартири, що знаходяться у другій секції Об`єкту зокрема на 1 поверсі квартири АДРЕСА_6 ; на 10 поверсі: квартири 1,5; на 11 поверсі: квартири АДРЕСА_6 ; на 12 поверсі: квартири АДРЕСА_6 ; та п`ять парко місць на першому рівні дворівневого паркінгу за №№2,3,5,6,7.

Крім того, пунктом 4.1.2. Додаткової угоди №1 від 29.02.2020 року визначено, що у випадку збільшення площі Об`єкту будівництва, вказаної у п. 1.2 даного Договору, кількість квадратних метрів площі Об`єкта, які передаються Стороні 1 у власність збільшується пропорційно збільшенню площі Об`єкту будівництва»; пунктом 4.1.4. Додаткової угоди №1 від 29.02.2020 року визначено, що у разі, якщо у результаті будівництва у Об`єкті виникнуть приміщення, площі, території, які підлягатимуть або можуть бути окремо відчужені та які за цільовим призначенням будуть відмінними від квартир та внутрішніх паркінгів (наприклад: комори, вуличні паркінги, місця для зберігання велосипедів, тераси, технічні приміщення тощо), такі приміщення також підлягають розподілу між Сторонами цього Договору таким чином, щоб Сторона 1 отримала у власність не менше 8,3% вказаних приміщень.

Судом встановлено, що об`єкт будівництва - двосекційний житлово-готельний комплекс з апартаментами та офісними приміщеннями на першому поверсі і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 було збудовано та прийнято в експлуатацію. В якості підтвердження представником Позивача надано Сертифікат ІУ89 від 31.12.2021 року.

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, долучених до матеріалів справи, вбачається інформація про реєстрацію права власності третіх осіб на наступні квартири: АДРЕСА_7 ; на парко місця (машиномісця): НОМЕР_1 ; на нежитлові приміщення (в т.ч.комори): 164,165,170,171,172,173,174,177,180,181,182,183,184,189,190,194,197,198 при цьому за Заявником не зареєстровано жодного.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що між сторонами існує спір щодо виконання умов договору, визнання права власності на об`єкт (його складові частини) - двосекційний житлово-готельний комплекс з апартаментами та офісними приміщеннями на першому поверсі і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 (згідно Розпорядження Приморської районної адміністрації ОМР №143 від 17.02.2022року Об`єкту присвоєно адресу: АДРЕСА_4 ), зважаючи на те, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є ефективний захист та поновлення, а також уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача за захистом яких він звернеться до суду, а також забезпечення можливості реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення та враховуючи наявність обґрунтованого припущення заявника, що Товариство може вчиняти дії, спрямовані на розпорядження спірним Об`єктом (його складовими частинами) на користь третіх осіб до розгляду справи по суті, оскільки на даний час вже відчужено велику кількість складових частин Об`єкту (квартир, паркомісць, нежитлових приміщень), з метою створення гарантій для належного виконання судового рішення, а також недопущення виникнення умов, за яких рішення суду буде неможливо виконати чи таке виконання буде ускладнене, суд приходить до переконання, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме в межах площ квартир, які мають перейти у власність Позивача - 930,70 кв.м.

Позивачем належним чином обґрунтовано наявність реальної загрози відчуження майнових прав на спірне майно/нерухоме майно, а саме надано роздрукування актуальних рекламних оголошень про відчуження нерухомого майна у будинку по АДРЕСА_4 .

Суд також приходить до висновку, що можливе відчуження Відповідачем майнових прав на квартири та паркомісця, а також відчуження квартир та паркомісць може суттєво ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За таких обставин, Суд вважає доцільним заборонити Відповідачу та іншим особам, що діють в його інтересах або за цивільними угодами з ним, вчиняти будь-які дії по відчуженню і розпорядженню квартирами та/або майновими правами них в двосекційному житлово-готельному комплексі з апартаментами та офісними приміщеннями на першому поверсі і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Питання про зустрічне забезпечення позову визначено у ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Окрім того, обов`язок застосувати зустрічне забезпечення в розумінні ч. 3ст. 154 ЦПК України виникає у суду лише тоді, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Матеріали справи, доказів передбаченихст.154 ЦПК України щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення не містять, оскільки заявник є фізичною особою, має зареєстроване місце проживання на території України та майно, що знаходиться на території України, а докази щодо можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у суду відсутні.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Павельченко Ігоря Віталійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартири за номерами: 1, 2, 3, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , 24, 27, 28, 32, 61, 62, 66, 68, 74, 76, 78, 82, 92 та паркомісця на першому рівні дворівневого паркінгу за номерами: 3,4,6,10,11, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ;

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ», , місцезнаходження: 65063, Одеська обл., м. Одеса, провул. 2-ий Артилерійський, буд. 6, та іншим особам, що діють в його інтересах або за цивільними угодами з ним, вчиняти будь-які дії по відчуженню і розпорядженню квартирами за номерами: 1, 2, 3, 4, 6, 7, 12, 15, 21, 24, 27, 28, 32, 61, 62, 66, 68, 74, 76, 78, 82, 92 та паркінгу за номерами: 3,4,6,10,11 та/або майновими правами них в двосекційному житлово-готельному комплексі з апартаментами та офісними приміщеннями на першому поверсі і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, органам Міністерства Юстиції України, державним та приватним нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам будь-якого іншого обтяження та інше) щодо квартир за номерами: 1, 2, АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , 61, 62, 66, 68, 74, 76, 78, 82, 92 та паркомісць на першому рівні дворівневого паркінгу за номерами: 3,4,6,10,11, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя

09.11.2022