печерський районний суд міста києва
01 вересня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді- Ільєвої Т.Г.,
при секретарі - Ємець Д.О.
У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про відібрання малолітньої дитини, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на контролі Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з 2018 року перебувала багатодітна родина, мати ОСОБА_3 ; діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З того часу діти проживають з опікуном у цьому ж домі, в якому проживає їх мати - р. ОСОБА_1 , на четвертому поверсі. Жодного разу ОСОБА_1 не поцікавилася долею дітей, не провідала їх, не запитала у бабусі про їх стан здоров`я.
В березні 2020 року до Служби надійшло телефонне повідомлення від подружки ОСОБА_1 про те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину - хлопчика і забрала його з пологового будинку на виховання додому, в квартиру з антисанітарними умовами, без світла та води. Комісією у складі представника Служби у справах дітей та сім`ї та фахівців Печерського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було здійснено вихід 04 березня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
Після відібрання малолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_1 було рекомендовано: пройти курси по підвищенню батьківського потенціалу; лікування від зловживання наркотичних речовин; привести квартиру в належний стан та дотримуватися санітарно-гігієнічних норм.
Однак, ОСОБА_1 нічого з зазначеного не виконала, жодного разу не відвідала малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який, станом на 09 березня 2021 року перебуває в Київському міському будинку дитини "Берізка", не цікавиться станом здоров`я та не приймає участі в утриманні свого сина, відповідно до інформації, наданої з Київського міського будинку дитини "Берізка" від 07 жовтня 2020 року.
01 березня 2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло усне повідомлення з Печерського районного центру соціальних служб про те, що ОСОБА_1 народила п`яту дитину.
03 березня 2021 року обстежено житлово-побутові умови, за місцем реєстрації ОСОБА_1 , куди вона мала намір повертатися з пологового будинку АДРЕСА_2 , складено відповідний акт (а.с. 19).
Під час обстеження умов проживання за вказаною адресою були присутні - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (з його слів - співмешканець ОСОБА_1 ) та громаднин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (з його слів - знайомий ОСОБА_1 ). Документів, які б підтвердили їх особу, громадяни не надали.
З`ясовано, що квартира перебуває в антисанітарному стані. Всюди брудно, розкидане сміття, сморід, в кімнатах темрява, вода і світло є лише в санвузлі, дитячого харчування немає, дитячі речі брудні, розкидані по всій квартирі. Меблі в аварійному стані, непридатні для використання. Поруч з унітазом стоїть відро, в якому знаходиться немитий посуд. Відсутні міжкімнатні двері. В помешканні - сміттєзвалище. Все це становить безпосередню загрозу життю та здоров`ю новонародженої дитини.
04 березня 2021 року, відповідно до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 163 «Про відібрання дитини» - новонароджену дитину, ОСОБА_13 (хлопчика, ІНФОРМАЦІЯ_8 ) відібрано від батьків - громадянки ОСОБА_1 та громадянина ОСОБА_2 (перебувають у шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, 13 березня 2019 року), у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання (а.с. 23).
Таким чином, керуючись статтею 170 Сімейного кодексу України, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати новонароджену дитину, а тому просить суд:
- відібрати новонароджену дитину, ОСОБА_13 (хлопчика, ІНФОРМАЦІЯ_8 ) у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позбавленням батьківських прав.
- стягнути з матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на користь їхньої малолітньої дитини не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Представник позивача про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Разом з цим, направлено заяву, в якій зазначено про розгляд справи у відсутність представника позивача, вимоги підтримує.
В судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення про судове засідання на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Окрім цього, відповідачами не було подано жодних документів на спростування доводів позивача.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.
Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановлене законом.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ,зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.
Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини, згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.
У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю, або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки, дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.
Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини, служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення
Про відібрання дитини у батьків, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення, звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.
Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.
За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Однак разом з тим, відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно частини другої ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Суд приходить до висновку, що є підстави для відібрання та позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини з моменту звернення з даною позовною заявою до суду, а саме: 17.03.2022, оскільки стороною позивача доведено обставини, на які посилається.
Окрім цього, відповідачами жодним чином не була спростовані обставини, на які посилається служба, відтак суд критично відноситься до позиції батьків, які не бажають стати на вірний шлях щодо виконання своїх обов`зків відносно дитини, що приводить до висновку про їх байдужість до даного позову та долі дитини.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів пропорційно на користь держави судовий збір у сумі 2 270,00 грн.
Керуючись ст. ст. 19, 141, 150, 164, 165 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 13, 19, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268,280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Відібрати новонароджену дитину, ОСОБА_13 (хлопчика , ІНФОРМАЦІЯ_8 ) у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 відносно, малолітньої дитини, ОСОБА_13 (хлопчика, ІНФОРМАЦІЯ_8 ).
Стягнути з матері - ОСОБА_1 , та батька ОСОБА_2 , аліменти на користь їхньої малолітньої дитини ОСОБА_13 (хлопчика, ІНФОРМАЦІЯ_8 ) не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 135 (тисячу сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 135 (тисячу сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в чсатині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , номер паспорта № НОМЕР_1 , орган, що видав 8030 від 23.10.2019.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 01.09.2022.

Суддя Т.Г. Ільєва