РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що Приватним виконавцем Турським Олександром Віталійовичем було 17.11.2021 року у м. Вінниця відкрито виконавче провадження, та винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№67560398, згідно якої повідомлено, що виконавче провадження відкрито за виконавчим написом №206731 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, щодо стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості 888654, 14 грн.

Він звернувся до приватного виконавця з метою отримання копій документів виконавчого провадження.

З отриманої копії виконавчого напису нотаріуса Остапенко Є.М., він дізнався, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на підставі Договору Факторингу Відступлення Прав Вимоги №ВФ/02 від 08 квітня 2021 року за кредитним договором № від 14 травня 2020 року, згідно якого йому було передано право вимоги від ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк", якому в свою чергу відступлено право вимоги від ПАТ "Комерційний індустріальний банк", якому в свою чергу відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № КП-28112017 від 28 листопада 2017 року АТ "Райффайзен банк Аваль" за кредитним договором № 014/035/-31/50047 укладеного 05.03.2007 року.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 206731 про стягнення заборгованості.

Стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі на правову допомогу.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 24.12.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального провадження та визначено відповідачу строк для подання відзиву.

31.01.2022 року відповідач подав суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, так як він є необгрунтованим з підстав викладених у ньому.

Також 31.01.2022 року відповідач подав суду клопотання, в якому просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не додано належних і допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 4758,00 грн.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Треті особи пояснень чи заперечень по справі не надали.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак він та його представник подали заяви, в яких просять здійснювати розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що відповідно до Договору Факторингу Відступлення Прав Вимоги №ВФ/02 від 08 квітня 2021 року, якому ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" відступив право вимоги на підставі Договору факторингу № КП-28112017 від 28 листопада 2017 року, якому АТ "Райффайзен банк Аваль" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 114/49 від 28 листопада 2017 року за кредитним договором № 014/035-31/50047 укладеного 05.03.2007 року, за яким ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 3000 доларів США строком до 04.03.2010 року (а.с. 9).

Приватним виконавцем Турським О.В. 17.11.2021 року відкрито виконавче провадження ВП 67560398 на виконання вище зазначеного виконавчого напису (а.с.8).

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (надалі -«Перелік»).

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Однак, незважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису по кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою.

Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 17.11.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем договір іпотеки, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного суду України від 15.04.2020 № 158/2157/17.

Щодо клопотання представника відповідача про відмову у стягненні на користь позивача оплати правничої допомоги, то суд звертає увагу на те, що адвокатом Лісниченком С.В. надано суду квитанцію від 30 листопада 2021 року, в якій вказано: "Отримано від ОСОБА_1 за оплату правовової допомоги 4 год. роботи гонорар в розмірі 4758,00 грн." (а.с. 14), а тому дане клопотання відповідача не підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 18, 81, 141, 211, 223, 247, 263-265, 274-276 ЦПК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №206731 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 888654 (Вісімсот вісімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 14 коп.

Стягнути з ТОВ "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень 00 копійок, та витрати на правничу допомогу в розмірі 4758 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Вальчук В. В.