КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/8173/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6485/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2022 року у складі судді Орєхова О.І.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_4 звернувся у суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Обґрунтовуючи підстави звернення саме до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області посилався на частину восьму статті 28 ЦПК України та зазначав, що умовами договору позики від 12.07.2021 сторонами визначено виконання зобов`язання за адресою місця проживання позичальника, якою є АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів, під час розгляду справи, представником позивача, адвокатом Доброрез О.А. заявлено клопотання про передачу справи на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Доводи клопотання обґрунтовано тим, що за змістом розписки виконання договору має відбуватися за місцем проживання позивача, яким з 03.11.2021 є АДРЕСА_2 .

Також по справі представниками відповідача та третьої особи, відповідно, адвокатом Помилуйко В.О. та адвокатом Кириченко А.Є., подано заяви про передачу справи на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва, з посиланням на те, що до позовів про стягнення позики правила ч. 8 ст. 28 ЦПК України не поширюються, а місцем реєстрації відповідача є Голосіївський районний суд м. Києва.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2022 року задоволено заяву представника позивача та справу № 357/8173/21 за позовом ОСОБА_2 передано за підсудністю для розгляду до Печерського районного суду м. Києва. У задоволенні заяв поданих представниками відповідача та третьої особи про передачу справи за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає ухвалу суду незаконною, просить її скасувати та постановити нову про направлення справи на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Вказано, що судом першої інстанції не враховано, що на момент звернення позивача з позовом зареєстрованим місцем його проживання була АДРЕСА_3

Уважає, що умови договору позики не мали братися судом до уваги, оскільки по справі, предметом спору у якій є стягнення заборгованості за договором позики, правила ч. 8 ст. 28 ЦПК України не поширюються. Окрім цього, підлягає врахуванню й та обставина, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року відкрито провадження за місцем реєстрації відповідача.

Вказує, що оскаржувана ухвала не містить належних мотивів щодо підстав направлення справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Доброрез О.А. в інтересах ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу, як законну та обґрунтовану, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи дану справу на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору позики місцем його виконання визначено місце проживання позикодавця - ОСОБА_2 , а також враховував висновки, викладені у постанові Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року щодо відсутності в установленому порядку місця реєстрації позивача у Білоцерківському районі Київської області.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України встановлені правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Так, частиною 8 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у Постанові № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Зі змісту договору позики убачається, що сторонами визначено місце його виконання за місцем проживання позикодавця.

Встановлено, що ОСОБА_2 з позовом звернувся у Білоцерківський міськрайонний суд Київської області за своїм місцем не реєстрації, а фактичного проживання в орендованій квартирі.

Між тим, постановою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 357/7142/21 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної зазначено, що Закон пов`язує місце проживання (перебування) особи її зареєстрованим місцем проживання, а тому ОСОБА_2 при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не за зареєстрованим місцем проживання порушено правила підсудності.

Також відповідно до змісту постанови, судом апеляційної інстанції зроблено висновок про те, що на заяву ОСОБА_2 поширюються правила, визначені ч. 8 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зважаючи на те, що умовами договору позики передбачено місце виконання договору за адресою місця проживання позивача, а також враховуючи висновки, викладені Київським апеляційним судом у постанові від 28 грудня 2021 року у справі 357/7142//21, колегія суддів погоджується з оскаржуваною постановою, як обґрунтованою та належно мотивованою.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивач правомірно скористався своїм правом на пред`явлення позову про стягнення заборгованості згідно договору позики за правилами альтернативної підсудності у порядку, визначеному частиною восьмою статті 28 ЦПК України.

Відповідно до справи, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно направив справу для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та висновків місцевого суду не спростовують.

Та обставина, що раніше з тотожним позовом ОСОБА_2 звертався у Голосіївський районний суд м. Києва по даній справі правового значення не має, остільки відповідно до справи, указаний позов залишено без розгляду на підставі заяви позивача від 11.05.2021 (а.с.68,69 т.2).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: