Справа № 505/2315/20
Провадження № 2/505/677/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Сівун Фатіми Йосипівни, про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 25 серпня 2020 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Сівун Фатіми Йосипівни, та просить суд визнати недійсним заповіт, складений 11 лютого 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Сівун Фатімою Йосипівною.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивачки ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 являється спадкоємцем спадкового майна після покійного відповідно до заповіту, посвідченому 13.07.2010 приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й. на момент смерті, ОСОБА_3 позивачка була зареєстрована та постійно проживала в спадковій квартирі разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Проте, при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , позивачці було повідомлено, що 11.02.2019 приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Сівун Ф.Й. був посвідчений від імені покійного ОСОБА_3 заповіт на спадкове майно на користь ОСОБА_2 . Вважає, що даний заповіт порушує її права, так як вона являється рідною онукою покійного ОСОБА_3 , постійно проживала в спадковій квартирі разом з бабкою і дідусем, які при житті постійно стверджували, що після їх смерті спірну квартиру успадкує позивачка, в зв`язку з тим, що іншого житла у неї немає. Крім того, в даній квартирі позивачка була зареєстрована з 27.03.2013 та проживала з її неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також в ній зареєстрований з 27.03.2013. Під час проживання з дідом, який запевняв позивачку, що дану квартиру успадкує вона, ОСОБА_1 зробила капітальний ремонт. Вказала, що відповідачка негативно відноситься до неї та до її сина, участі у їх житті не приймала, та обманним шляхом забрала дідуся до себе та проживала з ним з 2017 року до дня смерті, та тиснула на дідуся, щоб він змінив заповіт на її користь. Тому, вважає, що ОСОБА_3 вчинив заповіт проти своєї волі, так як відповідачка постійно морально на нього тиснула, а враховуючи вік, так як йому було 85 років, незадовільний стан здоров`я, тому через власний психічний та емоційний стан не міг усвідомлювати значення своїх дій. Тому, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки та її представник адвокат Івасишин В.П. до судового засідання не з`явилися, надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, та 22.09.2021 надала заперечення в яких зазначила, що вважає даний позов безпідставним та необґрунтованим, так як дійсно померлий склав заповіт 13.07.2010 на зазначену квартиру на користь позивачки, який був посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округ Одеської області Сівун Ф.Й., про що були внесені відомості до Спадкового реєстру за № 49615440. Проте, відповідно до ст. 1254 ЦК України, скориставшись своїм правом, батько відповідачки, ОСОБА_3 11.02.2019 склав новий заповіт, яким заповів усе його майно, в тому числі квартиру, ОСОБА_2 . Одночасно, цим заповітом скасовано попередній заповіт № 49615440 від 13.07.2010, тому позивачка на теперішній час не є спадкоємцем за заповітом. Відомості про те, що позивачка була зареєстрована та постійно проживала разом з покійним є хибними, оскільки з 2017 року та по момент смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 фактично проживав з відповідачкою у її будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою затвердженою головою квартального комітету та зазначено самою позивачкою в позовній заяві. Крім того, на підтвердження здійсненого позивачкою капітального ремонту в квартирі ОСОБА_1 не надано до суду жодного доказу, так лише на теперішній час по спадковій квартирі виникла заборгованість по комунальним платежам з 2017 року, яка в загальній сумі складає більш ніж тридцять тисяч гривень. Доводи позивачки щодо того, що ОСОБА_3 вчинив новий заповіт проти своєї волі вважає неправдивими, так як про даний заповіт дізналася лише після його оформлення, до нотаріуса батька не водила, при його оформленні присутньою не була, так як була на своєму робочому місці, тому фактично не могла бути присутньою. Доводи позивачки, що ОСОБА_3 внаслідок незадовільного стану, тому не міг усвідомлювати значення своїх дій взагалі не підтверджені будь-якими доказами та не мають ані фактичного, ані юридичного підґрунтя.

Приватний нотаріус Подільського міського нотаріального округу Сівун Ф.Й. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, проте 07.12.2021 надала заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що у разі спадкування за заповітом воля спадкодавця виражається у заповіті, тому ОСОБА_3 особисто звернувся до неї з проханням посвідчити від його імені заповіт. Складання та посвідчення заповіту не порушувало право ОСОБА_3 , як власника на майно, яке стало предметом заповіту, і яке він здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, і яким від володіє, користується та розпоряджається. Його праву власності відповідає обов`язок усіх інших осіб утримуватися від порушення його правомочності. Тому, нотаріус у відповідності до ст. 43 ЗУ «Про нотаріат» записала зі слів спадкодавця за допомогою комп`ютера заповіт, який був прочитаний ним особисто уголос до його підписання і підписаний власноручно у його присутності. Заповідачеві було роз`яснено, що неповнолітні та повнолітні працездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та працездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту половини частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (стаття 1241 ЦК України), роз`ясненні норми статті 1254 ЦК України про його право у будь-який час скасувати або змінити заповіт, про що зазначено у тексті заповіту який особисто підписав заповідач ОСОБА_3 . Відтак, заповіт вчинено у відповідності до діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 у віці 84 років помер у м. Подільську Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого повторно серії НОМЕР_1 виданим Подільський міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 625.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності спадкодавцю.

Позивачка, ОСОБА_1 є дочкою відповідачки, ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.04.1987, та в свою чергу, онукою спадкодавця.

Довідкою про склад сім`ї за № 1886 від 17.08.2020 підтверджується, що ОСОБА_1 разом зі своїм сином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 27.03.2013 по теперішній час.

Відповідно до копії заповіту наданого позивачкою, складеного 13 липня 2010 року та посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , всю належну йому квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про що були внесені відомості до Спадкового реєстру за № 49615440.

Заповіт за номером у спадковому реєстрі 49615440 був скасований заповітом 63738676 від 11.02.2019, посвідченим приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Сівун Ф.Й. був складений від імені ОСОБА_3 , що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 61384159 від 20.08.2020.

Згідно з копією заповіту наданого відповідачкою, складеного 11 лютого 2019 року та посвідченого приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, в тому числі належну йому квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заповів на користь ОСОБА_2 .

Довідкою Голови квартального комітету м. Подільськ, Одеської області від 21 серпня 2020 року було підтверджено, що батько відповідачки, ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), проживав разом з донькою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , яка піклувалась про нього до дня його смерті, доглядала в лікарні та проводила похороні обряди.

Довідкою КВЕП «Подільськводоканал» від 15.09.2021, підтверджено що станом на 15.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , існує заборгованість у розмірі 6395,77 грн.

Відповідно до довідки за № 23 від 15.09.2021 ПП «Курінь-1» станом на 01.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , існує заборгованість у розмірі 3211,76 грн.

Довідкою КВЕП «Подільськтеплокомуненерго» від 15.09.2021, підтверджено що станом на 15.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість складає у розмірі 20205,18 грн., яка виникла з 2017 року.

Відповідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить; кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Як вбачається з наданих пояснень приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й., що ОСОБА_3 11 лютого 2019 року особисто звернувся до неї з проханням посвідчити від його імені новий заповіт, який був прочитаний уголос заповідачем та власноручно ним підписаний. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено.

Статтею 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

У пунктах 1, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи; відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено такі вимоги: зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Тобто, за своєю правовою природою відсутність волевиявлення учасника правочину є самостійною підставою для визнання його недійсним, при цьому правові наслідки недотримання цієї вимоги закону передбачені статтями 229 - 235 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК України не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд, не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК).

Позивачкою та його представником не надано суду належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що на момент складання заповіту від 11.02.2019 спадкодавець ОСОБА_3 не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати. Також судом не встановлено, що при складанні заповіту були порушені вимоги діючого законодавства.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для визнання заповіту від 11.02.2019 недійсним, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 215, 1233, 1234, 1247, 1248, 1254, 1257 ЦК України, ст.ст. 76, 77, 81, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Сівун Фатіми Йосипівни, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 01 листопада 2022 року.