Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9724/21 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/9724/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кашапової Вікторії Олексіївни, на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 6 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Зосименка О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вони з відповідачем мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та навчається у Житомирському торговельно-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету. Вартість навчання становить 46000 грн.

Позивачка вказує, що протягом 2018 -2021 років, до досягнення дитиною повноліття, вона сплатила за навчання доньки кошти у розмірі 34500 грн.

Оскільки батьки рівною мірою зобов`язані утримувати дітей, а відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням дитини, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати, понесені на утримання неповнолітної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 28 серпня 2018 року по 11 січня 2021 року, у розмірі 17250 грн.

Рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 6 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

А апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при вирішенні спору суд не врахував роз`яснення, які містяться у постанові Верховного Суду від 1 квітня 2019 року у справі №545/819/18, про те, що норми глави 16 СК України, які встановлюють обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, не підлягають застосуванню у випадку, коли дитина сторін у справі є неповнолітньою, а тому витрати, понесені позивачем за навчання дитини у коледжі відносяться до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що строни є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю та навчається у Житомирському торговельно-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 2 червня 2004 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 березня 2004 року і до повноліття дитини, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Долучений до матеріалів справи договір на підготовку молодшого спеціаліста на денній ( заочній) формі навчання, укладений між Житомирським торговельно-економічним коледжем Київського національного торговельно-економічного університету та позивачкою 1 вересня 2018 року, свідчить про те, що термін навчання становить 3 роки 10 місяців, вартість освітньої послуги визначена сторонами у розмірі 46000 грн.

Наявні в матеріалах справи копії квитанцій свідчать про те, що за період з 2018 року по січень 2021 року позивачкою сплачено за навчання доньки кошти у розмірі 34500 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилалася на положення статті 185 СК України.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що правила статті 185 СК України не застосовуються, оскільки зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.

Аналіз зазначених положень вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

У постанові Верховного Суду від 1 квітня 2019 року у справі №545/819/18, предметом розгляду у якій був позов про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина сторін у зв`язку з його навчанням, міститься висновок, відповідно до якого норми глави 16 СК України не підлягають застосуванню у цьому випадку, оскільки вона встановлює обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку та сина, проте, син сторін у справі є неповнолітнім, а тому витрати, понесені позивачем за навчання сина у коледжі та витрати на придбання спортивного інвентаря відносяться до додакових витрат, необхідних для розвитку дитини.

Отже, при зверненні до суду з даною вимогою позивачка обґрунтовано послалася на положення статті 185 СК України, оскільки до досягнення донькою повноліття,- до ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати, понесені на її навчання, слід віднести до додаткових витрат на дитину. Правила статті 199 СК України передбачають можливість стягнення аліменів на утримання повнолітніх дітей, отже не регулюють спірні правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, з початку навчання доньки у вказаному навчальному закладі й до досягнення дитиною повноліття позивачкою сплачено 34500 грн.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що обов`язок утримувати неповнолітніх дітей покладено рівною мірою на обох батьків, з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина понесених позивачкою витрат, що становить 17250 грн.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кашапової Вікторії Олексіївни, задовольнити.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 6 грудня 2021 року, скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17250 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: