Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

31.05.2021 року до суду надійшла позовна заява КС «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позов обґрунтовується тим, що 26.07.2018 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит № 17-180702/н, згідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 11 000 грн. строком на 24 місяці від дати отримання Позичальником кредиту на умовах забезпеченості та повернення, з процентною ставкою 67,89% річних.

Після надання кредитних коштів за договором сторонами був погоджений та підписаний відповідний графік платежів № 1 від 26.07.2018 року, який є невід`ємною частиною вказаного договору.

Водночас, в день підписання договору про споживчий кредит також було укладено Додатковий договір до Договору про споживчий кредит № 17-180702/н, згідно з яким в разі прострочення відповідачем планового платежу повністю або частково з першого дня такого прострочення кредит буде вважатись кредитом з підвищеним ризиком, на суму залишку якого буде нараховуватись фіксована процентна ставка в розмірі 365 % річних (тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту).

Пунктом 3.4 договору визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягають проценти за користування кредитом, а в другу чергу - сума кредиту. У разі недостатньої суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості:

1) у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачується неустойка та ін. платежі відповідно до цього Договору.

Пункт 5.1.7 цього договору передбачає, що у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту, Позичальник зобов`язується сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.

Станом на дату подання даної позовної заяви відповідач уникає виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, не сплачує проценти за користування грошовими коштами.

На адресу відповідача направлялась претензія № 423 від 12.12.2019 року з вимогою провести погашення заборгованості за договором та відсотками, але вказані вимоги були залишені без розгляду.

Враховуючи викладене, сторона позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним договором в розмірі 88 074,84 грн., яка складається з: процентів за час користування кредитними коштами 80 616,69 грн., штрафу 5500 грн., пені 1958,15 грн., а також судові витрати 2270 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторона позивача не з`явилася, 26.09.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява, з якої вбачається, що голова правління просить проводити розгляд справи без участі представника, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 26.07.2018 року між КС «Народний кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 17-180702/н, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику споживчий кредит у сумі 11 000 грн., а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п. 1.1.).

Сторонами був погоджений та підписаний відповідний графік платежів № 1 від 26.07.2018 року, який є невід`ємною частиною вказаного договору.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні та в ст. 1 визначає договір про споживчий кредит як вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Так, згідно п. 2.1, п. 2.6. укладеного між сторонами Договору строк кредитування 24 місяці від дати отримання кредиту, якою вважається дата, зокрема, видачі Позичальнику суми кредиту готівкою через касу Кредитодавця.

За правила,ми п. 2.7. Договору датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових документів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця, при спрямуванні добровільного цільового внеску Позичальника у додатковий капітал або добровільних додаткових пайових внесків Позичальника на погашення кредиту та процентів за його користування (за письмовою заявою члена кредитної спілки за умови дотримання кредитною спілкою нормативу достатності капіталу після прийняття правлінням кредитної спілки відповідного рішення) дата прийняття правлінням відповідного рішення.

Відповідно до п. 3.5. сторони домовились, що надання і погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно із Графіком платежів у проміжні строки, що становлять 30 календарних днів.

Позивачем на підтвердження виконання своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором в частині надання відповідачу обумовлених кредитних коштів надано копію видаткового ордеру від 26.07.2018 року.

Однак, за доводами сторони позивача, відповідач уникає виконання зобов`язань за договором.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правилами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Графіком платежів від 26.07.2018 року встановлена періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, не повністю виконувався відповідачем.

Таким чином, відповідач, не виконуючи належним чином умови договору, порушив вимоги ст. 530 ЦК України.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивачем нарахована заборгованість у розмірі 88 074,84 грн., з яких 80 616,69 грн. проценти за час користування кредитними коштами, 5500 грн. штраф, 1958,15 грн. пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Тобто законодавством гарантоване право на отримання кредитодавцем процентів.

Згідно з п. 3.1. укладеного Договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованими і становить 67,89 %, тобто 0,186 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Такі умови обумовлені сторонами договором про споживчий кредит.

Отже, на виконання вимог п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умовами Договору про споживчий кредит обумовлена процентна ставка за кредитом, її тип, порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів, що також відображено в Графіку платежів, який є Додатком № 1 та невід`ємною частиною укладеного Договору.

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем в результаті порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, які полягали в несплаті саме повної суми коштів, яка визначена вказаним Графіком платежів, сума відсотків з 25.10.2018 року нарахована не за п. 3.1. Договору про споживчий кредит, а за п. 1.1. Додаткового договору до Договору про споживчий кредит № 17-180702/н.

Разом з тим, з матеріалів справи суд не вбачає обґрунтованим та правомірним нарахування відсотків за такими умовами з огляду на наступне.

Дійсно, уклавши 26.07.2018 року зазначений Додатковий договір до кредитного договору, сторони домовились про зміну розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у зв`язку із порушенням Графіку платежів Додатка № 1 до Договору про споживчий кредит № 17-180702/н в частині не погашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів.

За будь-яких умов у разі ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з першого дня такого прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком фіксована процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 365 % річних тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту.

При цьому, як було встановлено при розгляді справи, невід`ємним додатком до Договору про споживчий кредит є підписаний сторонами Графік платежів, саме згідно якого за домовленістю сторін здійснюється погашення кредиту та процентів за користування кредитом.

Графік погашення кредиту в відповідній з Додатковим договором редакції відсутній.

Сторони в Договорі про споживчий кредит погодили фіксовану проценту ставку, однак фактично вона є змінною за наявності відповідних обставин, визначених Додатковим договором до кредитного договору, тому суд вважає за доцільне врахувати положення ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

За правилами ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону, якщо договором про споживчий кредит передбачена змінювана процентна ставка, кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити споживача, поручителя та інших зобов`язаних за цим договором осіб про зміну такої ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Таке повідомлення має містити підставу зміни розміру процентної ставки, нову процентну ставку та зазначення дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

Разом із повідомленням кредитодавець зобов`язаний надати споживачу новий графік платежів, у якому визначається кількість платежів, що залишаються до сплати після вступу в дію нової ставки, та у разі зміни кількості та періодичності платежів - інформацію про їх нову кількість та періодичність. Якщо визначити розмір майбутніх платежів неможливо, кредитодавець має повідомити споживача про те, що сума, яка залишилася до сплати, може змінюватися у результаті зміни процентної ставки залежно від поточного балансу поточного рахунку споживача на дату вступу в дію відповідної зміни. Якщо в результаті зміни процентної ставки змінюється розмір платежу, це має бути чітко зазначено в повідомленні.

Частиною 5 цієї статті чітко визначені умови, за дотриманням яких попереднє повідомлення споживача про зміну змінюваної процентної ставки не вимагається, якщо дотримано всіх таких умов:

1) договором про споживчий кредит передбачено, що інформація про зміну змінюваної процентної ставки повинна надаватися споживачу періодично у письмовій формі, і строки такого повідомлення визначені цим договором;

2) договором про споживчий кредит передбачено, що процентна ставка може змінюватися залежно від зміни погодженого сторонами індексу;

3) інформація про індекс оприлюднюється у приміщенні кредитодавця, в якому надаються послуги споживачам;

4) зміна змінюваної процентної ставки здійснюється виключно в результаті зміни погодженого сторонами індексу.

У разі невиконання кредитодавцем вимог, передбачених ч. 4 цієї статті, при підвищенні процентної ставки кредитодавець не має права вимагати від споживача сплати платежів згідно з новим графіком платежів, розрахованим на підставі підвищеної процентної ставки. До дати виконання вимог, передбачених ч. 4 цієї статті, зазначеної у відповідному повідомленні, направленому споживачу в порядку, визначеному ч. 4 цієї статті, платежі, що залишаються до сплати, розраховуються за процентною ставкою, що діяла до дати підвищення (ч. 6 ст. 11).

Позивачем не надано доказів виконання вимог ч. 4 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» щодо письмового повідомлення відповідача про зміну процентної ставки з 67,89 % річних, встановленої Договором про споживчий кредит на основі якої сформовано Графік платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору, на 365 % річних, встановленої Додатковим договором до кредитного договору.

У матеріалах справи відсутній також новий графік, розрахований на підставі процентної ставки у розмірі 365 % річних, з яким відповідач був би ознайомлений та погодив його шляхом підписання.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Крім того, вбачається, що позивачем нараховані відсотки до 13.05.2021 року включно без жодної правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, в даному випадку 24 місяці з 26.07.2018 року, тобто до 15.07.2020 року (з врахуванням погодженого 26.07.2018 року Графіку платежів).

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, нарахування позивачем відповідачу відсотків після 15.07.2020 року згідно будь-якої процентної ставки не ґрунтується на вимогах закону.

Оскільки правомірний розмір процентів за Договором про споживчий кредит та Додатком № 1 до нього складає 7672,56 грн., а згідно розрахунку заборгованості сума сплачених відповідачем відсотків становить 13 819,27 грн., то наявна переплата по процентах, а тому заборгованість по відсотках у відповідача відсутня.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафу та пені, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 7 Договору про споживчий кредит передбачена відповідальність сторін.

Так, Позичальник, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за цим Договором і не скористався правом, передбаченим п. 5.2.2. цього Договору, за рішення кредитного комітету Кредитодавця має сплатити Кредитодавцю пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за кожен день прострочення виконання. Пеня встановлюється у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу (п. 7.4.).

Позивальник, який не виконав зазначених у п. 5.1. цього Договору обов`язків і не скористався правом, передбаченим п. 5.2.2. цього Договору, у разі прийняття Кредитодавцем рішення про стягнення в примусовому порядку суми боргу по Договору, має сплатити штраф у розмірі 50 % від суми, одержаної Позичальником за цим Договором (п. 7.5.).

Сукупна неустойка (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань Позичальника на підстав цього Договору не може перевищувати половини суми, одержаної Позивальником за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін (п. 7.6.).

Зазначені умови є суперечливими з огляну на те що, інформація про наявність рішення кредитного комітету Кредитодавця, про яке йдеться в п. 7.4., і яке за змістом цього пункту є передумовою виникнення обов`язку у Позичальника сплатити пеню, в матеріалах справи не міститься, а п. 7.6. не є дотриманим.

До того ж, згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Верховний Суд в своїй постанові від 23.05.2018 року (справа № 497/2849/15-ц) вказав, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи викладене, за змістом ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

При цьому, суд не вправі виходити за межі позовних вимог і самостійно обирати застосовування штраф чи пені як виду цивільно-правової відповідальності.

З огляду на наведене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 526, 530, 536, 549, 551, 610, 615, 625, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Кредитної спілки «Народний кредит» (м. Київ, просп. Перемоги, 49/2, код ЄДРПОУ 22876833) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення коштів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2022 року.

Суддя: