Провадження № 2/127/1015/22
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницькій міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Шмигори О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Злагода» про встановлення фактів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Злагода» (далі КС «Злагода»), у якому просить суд:

1.Встановити факт, що протокол позачергових загальних зборів членів КС «Злагода» від 28 грудня 2015 року, долучений до кримінального провадження від 06 травня 2015 року №0002901, є першоджерельним доказом справжності, підробленим де записано в т.ч. про звільнення старого складу спостережної ради і обрання нового складу спостережної ради;

2.Встановити факт відсутності спостережної ради, що підтверджується документальним доказом протоколом № 1 позачергових зборів членів КС «Злагода» від 06 травня 2016 року, нотаріально засвідченого 15 травня 2016 року, де громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначено членами ініціативної групи, громадянина ОСОБА_4 членом спілки, що виключає появу їх раніше, як голови і членів спостережної ради, про що записано в підробленому протоколі позачергових загальних зборів членів КС «Злагода» від 28 грудня 2015 року;

3.Встановити, що підроблений протокол позачергових загальних зборів членів КС «Злагода» від 28 грудня 2015 року суперечить змісту справжнього протоколу тих самих зборів та протоколу № 1 позачергових зборів членів спілки від 06 травня 2016 року, нотаріально засвідченого 12 травня 2016 року, щодо обрання спостережної ради;

4.Встановити факт, що підроблений протокол позачергових загальних зборів членів КС «Злагода» від 28 грудня 2015 року для нотаріального засвідчення подано занадто запізнілим через три роки і 38 днів, тобто 04 лютого 2019 року, тоді як згідно ст. 14 Закону України «Про кредитні спілки» загальні збори повинні проводитись не рідше ніж 1 один раз на рік, отже мав бути не пізніше 2018 року.

5.Встановити особу, яка для нотаріального засвідчення копії подавала оригінал підробленого протоколу.

Обґрунтовуючи вказані вище вимоги позову, позивач посилається на те, що за протоколом № 1 позачергових зборів членів КС «Злагода» від 06 травня 2016 року, нотаріально завіреного 12 травня 2016 року документально підтверджується факт належності громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до членів ініціативної групи, ОСОБА_4 члена спілки, який судовим рішенням було визнано незаконним і скасовано.

04 лютого 2019 року для нотаріального засвідчення подано копію протоколу позачергових загальних зборів членів КС «Злагода» від 28 грудня 2015 року, яким, окрім іншого, обрано новий склад спостережної ради, де ОСОБА_5 зазначено головою ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 членами ради.

Зі змісту цих протоколів вбачається протиріччя один одному з огляду несподіваної появи спостережної ради: якби її дійсно було обрано 28 грудня 2015 року, то підлягало обов`язковому зазначенню в скасованому протоколі № 1 позачергових зборів членів КС «Злагода» від 06 травня 2016 року, а громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 взагалі виключало статусу, в якому їх вказано.

З наведеного випливає факт подання 04 лютого 2019 року, тобто через 3 роки і 38 днів, для нотаріального засвідчення підробленої копії протоколу позачергових загальних зборів членів КС «Злагода», що стало відомо згодом, видає порушення законності, прав та інтересів позивача як члена даної спілки, примусове нав`язування керівником КС «Злагода» певної особи і певного складу спостережної ради.

Під час проведення підготовчого судового засідання на розсуд було поставлено питання щодо розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що даний спір має розглядати Вінницький міський суд Вінницької області, як місцевий загальний суд, за правилами цивільного судочинства.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного.

У статті 124 Конституції України наведено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, - справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (частина перша статті 80 Цивільного кодексу України). Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (частина перша, речення перше та третє частини другої статті 83 ЦК України). Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом (стаття 85 ЦК України).

Кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки (частина перша статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» (далі Закон); близький за змістом припис закріплений у частині другій статті 130 ГК України).

Кредитна спілка є юридичною особою (частина перша статті 3 Закону), що відповідно до наведеної класифікації належить до непідприємницьких товариств, і функціонує, зокрема, на засадах добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки (абзац другий частини першої статті 2 Закону). Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки (абзац перший частини п`ятої статті 10 Закону). А днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення (частина шоста вказаної статті).

Як встановлено судом позивач по справі є членом КС «Злагода» з 01 вересня 2004 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка, яку позивач додав до матеріалів справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звертається до суду саме як член Кредитної спілки «Злагода».

Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, слід враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь в управлінні юридичною особою та прав на участь в її діяльності. Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні останньою й інші правоможності, передбачені законом і статутом (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18, від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (пункт 5.31), від 13 листопада 2019 року у справі № ;146/616/15-ц (пункт 33)).

Зі змісту позовної заяви та позовних вимог слідує, що позивач, як член кредитної спілки, права якого на участь в управлінні діяльністю спілки порушено, саме незаконності формування спостережної ради, що на переконання суду є частиною адміністративно господарської та організаційно розпорядчої діяльності кредитної спілки. Отже, спір, який є предметом розгляду суду пов`язаний із захистом корпоративних прав позивача, як члена КС «Злагода» на участь в управлінні діяльністю кредитної спілки.

Такий спір згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України на переконання суду слід розглядати за правилами саме господарського судочинства.

До таких висновків суд дійшов з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 338/667/19.

Частинами першою та третьою статті 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі та роз`яснення позивачу, що позов з наведеним вище предметом має розглядатись за правилами господарського судочинства.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 255, 259-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Злагода» про встановлення фактів, закрити.

Роз`яснити позивачу, що вирішення спірних правовідносин відноситься до юрисдикції місцевого господарського суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області або до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК