КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/5690/15-ц головуючий у І інстанції: Мазур Ю.Ю.
провадження 22-ц/824/7271/2022 доповідач: Сліпченко О.І.
У Х В А Л А

04 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача Сліпченка О.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 , згідно відмітки суду, 16 лютого 2022 року звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та передати справу на розгляд за підсудністю.

Проте у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами суду апеляційної інстанції від 01 листопада 2016 року, 24 квітня 2017 року, 15 серпня 2017 року, 13 грудня 2017 року, 09 лютого 2018 року, 10 серпня 2018 року, 14 червня 2019 року, 21 лютого 2020 року, 09 грудня 2020 року, 05 липня 2021 року, 29 вересня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 353 ЦПК України (у редакції від 08 лютого 2020 року) визначено перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до буквального змісту кожного із пунктів.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності ч.1 ст. 353 ЦПК України в указаній редакції не передбачено.

Таким чином, станом на день подання даної апеляційної скарги оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 12 травня 2015 року про відкриття провадження не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Критеріями оцінювання розумності строку розгляду справи, серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Водночас, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК).

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Відповідно до ч.2 статті 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць становить 2 481 грн.

Враховуючи, наявність одинадцяти ухвал про відмову ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційними скаргами на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, відповідач продовжує, зловживаючи процесуальними правами, подавати ідентичні апеляційні скарги, що призводить до затягування розгляду справи та порушення розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до відповідача захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 405, 00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 44, 143, 144,148, п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження у справі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф в сумі 12 405,00 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, .

Боржник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

О.І. Сліпченко

Є.М. Суханова

Л.П. Сушко