Справа №295/7933/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

20.09.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Скришевської О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_7 , третя особа - Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про встановлення порядку користування спільним майном, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.07.2021 р., просили встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 згідно ідеальних часток.

В обгрунтування вимог вказано, що позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частинах належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 , відповідачам ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 також належить інша 1/2 частина спірного будинку в рівних частинах. Проте, між співвласниками житлового будинку не досягнуто згоди з приводу порядку користування конкретними приміщеннями в ньому.

ІІ. Процедура та позиції сторін

26.07.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

22.07.2021 р. позивачі направили уточнену позовну заяву (а.с.118-124).

28.09.2021 р. представник відповідачів- ОСОБА_9 направила відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог або встановити порядок користування спільним житловим будинком, який буде адекватним розміру часток відповідачів (а.с. 126-129).

Ухвалою суду від 02.11.2021 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання ОСОБА_2 про допит свідків, закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

В судові засідання 14.06.2022 р., 18.08.2022 р. та 20.09.2022 р. позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`являлись, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать підписи в повідомленнях про вручення поштових повідомлень (а.с. 211, 212, 218, 226).

В судовому засіданні 20.09.2022 р. представник відповідачів ОСОБА_9 просила залишити позовні вимоги без розгляду, оскільки позивачі двічі поспіль не з`являлись в судове засідання, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені надлежним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопопотань про відкладення розгляду справи чи продовження її розгляду без їх участі не надали.

Представник третьої особи Сергійко А.С. направила заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору просила врахувати інтереси неповнолітніх дітей (а.с.230).

ІІІ. Обставини, встановлені судом, національне законодавство, що підлягає застосуванню, та мотиви суду

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Основними засадами цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно зі ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 року по справі № 658/1141/18, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі належним чином повідомлені про необхідність з`явитись в судове засідання для вирішення спору, проте двічі поспіль 18.08.2022 року та 20.09.2022 року за викликом до суду не з`явились.

Статею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач ОСОБА_3 був присутній лише в підготовчому судовому засіданні один раз 02.11.2021 року (а.с. 150-157), позивач ОСОБА_2 , як законний представник неповнолітньої ОСОБА_1 , востаннє брала участь в судовому засіданні 07.12.2021 року (а.с. 170-174), в подальшому в судові засідання не з`являлись, зацікавленості в розгляді справи не проявляли, що є неприпустимим і, на переконання суду, свідчить про втрату позивачами інтересу до вирішення спору.

Таким чином, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, з огляду на те, що позивачі двічі поспіль не з`явились в судове засідання, про судові засідання повідомлялись належним чином, заяв про проведення розгляду справи в їх відсутність не подавали, їх неявка перешкоджає розгляду справи, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 44, 223, 131, 257, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам, що вони не позбавлені права повторно звернутися до суду після усунення причин, які стали підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Стрілецька