КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6958/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Моторіна В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року, постановлене суддею Дибою О.В. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грек Анжеліка Василівна, Київська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

У С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грек Анжеліка Василівна, Київська міська рада.

В обґрунтування зазначав, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.01.2015 його батьків позбавлено батьківських прав, внаслідок чого йому було змінено ім`я і він разом з братом виїхав проживати до Сполучених штатів Америки у прийомній сім`ї, де проживав до 2016 року.

В подальшому у 2016 році заявник повернувся до України з метою відновлення родинних стосунків з біологічною матір`ю ОСОБА_2 , з якою проживав по день її смерті та сплачував комунальні послуги. Баба заявника ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще до його приїзду.

Маючи намір прийняти спадщину після смерті його біологічної матері, заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В., проте отримав відмову з посиланням на відсутність документального підтвердження проживання заявника на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем.

На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грек Анжеліка Василівна, Київська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву, мотивуючи тим, що рішення першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Вказує, що в ході розгляду справи №752/21919/21 долучено до матеріалів справи Довідку Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21.12.2019 року №184/Г-18570 на підтвердження дати свого приїзду в Україну, а також нотаріально засвідчені пояснення сусідів по під`їзду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтвердження факту спільного проживання із ОСОБА_6 . Також вказує, що зазначені нотаріально посвідчені пояснення сусідів не були отримані в момент звернення до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують обставини, що викладені у заяві, крім того, судом може бути встановлено лише факт, що має юридичне значення.

Коллегія судів погоджується з такими висновками суду і вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 28.06.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району (а.с.5), ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_7 , його батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_2

29.09.1998 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 виданим 26.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 20.06.2019 відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.23).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2021 ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с.6-9). Вказане рішення вмотивоване тим, що заявник довідався про існування заповіту від 01.02.2011 лише у 2019 році.

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 13.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. убачається, що ОСОБА_1 видано вказане свідоцтво після смерті ОСОБА_3 на спадщину, яка складається з 1/2 частини трикімнатної квартири номер АДРЕСА_1 (а.с.10), яка в подальшому була зареєстрована за заявником (а.с.13).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.03.2009, виданого КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва, квартира номер АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних долях.

В період з 04.08.1992 по 29.10.2019 за адресою АДРЕСА_2 була зареєстрованою та проживала ОСОБА_2 , що підтверджується витягом №68555064 від 30.08.2021 з Реєстру територіальної громади м. Києва.

З матеріалів спадкової справи №05/2021 заведеної щодо майна померлої ОСОБА_2 убачається, що вона заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Зі свідоцтва про усиновлення серія НОМЕР_4 , виданого 15.01.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві убачається, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , усиновлено на підставі рішення від 31.12.2008 у справі №2-о-229/2008 з присвоєнням прізвища « ОСОБА_9 » та імені « ОСОБА_1 », усиновлювачі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В. від 30.08.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 з посиланням на відсутність доказів на підтвердження факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.. 1268 ч.3 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 вона була позбавлена батьківських прав щодо заявника , а він ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , був усиновлений на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.12.2008 у справі №2-о-229/2008 з присвоєнням прізвища « ОСОБА_9 » та імені « ОСОБА_1 », усиновлювачі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с.58)

Таким чином, ОСОБА_2 є лише біологічною матір'ю ОСОБА_1 , на підставі рішення суду про усиновлення юридичними батьками ( усиновлювачами) заявника є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до ст.. 1260 ЦК України У разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням.

2. Усиновлений та його нащадки не спадкують за законом після смерті батьків усиновленого, інших його родичів за походженням по висхідній лінії.

Батьки усиновленого та інші його родичі за походженням по висхідній лінії не спадкують за законом після смерті усиновленого та його нащадків.

3. Якщо за рішенням суду про усиновлення збережений правовий зв`язок між усиновленим та його бабою, дідом, братом та сестрою за походженням, то у разі смерті його баби, діда за походженням усиновлений має право на спадкування за правом представлення, а у разі смерті його брата, сестри за походженням - має право на спадкування як спадкоємець другої черги.

У разі смерті усиновленого його баба, дід, брат, сестра за походженням, з якими був збережений правовий зв`язок, спадкують на загальних підставах.

Тобто, ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 ,а є спадкоємцем осіб, якими він був усиновлений.

За таких обставин, встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час її смерті, не має юридичного значення, оскільки спадкують лише спадкоємці, які проживали разом із спадкодавцем, а ОСОБА_1 таким не являється.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, заявником сплачувалася плата за житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2 , а також здійснювалася повірка лічильників за період серпень-вересень 2021 року, тобто після смерті ОСОБА_2 (а.с.14-20).

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст. 315 ЦПК України встановлено перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку.

Між тим, відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, згідно із ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі по тексту - Постанова), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що факт, про встановлення якого просить заявник, не відповідає усім вище зазначеним ознакам та не може бути встановленим в порядку ст. 315 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12 вересня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: