головуючий у суді І інстанції Ткач М.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Приватна Інвестиції» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 , про виселення,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 про виселення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 4 серпня 2022 року зупинено провадження у цивільній справі № 756/18208/21 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 про виселення до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 756/44/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що позовна заява позивача про виселення обґрунтовується положенням ст.40 Закону України «Про іпотеку», реєстрація права власності на квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» ніяким чином не впливає на можливість виселення відповідача з квартири, оскільки основною підставою позову є не порушення права власності, а невиконання відповідачами вимог ст.40 Закону України «Про іпотеку» щодо виселення з предмета іпотеки протягом 30 днів.

Вважає, що підстави, якими обґрунтовуються позовні заяви відрізняються, а відтак положення ст.251 ЦПК України застосовано бути не може.

Вказує, що в межах даного судового провадження відомі всі обставини та надано достатньо доказів, щоб розглянути позовну заяву без встановлення інших обставин в рамках іншої справи, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у справі про виселення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст.251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернувся з позовом до відповідача про виселення з наданням іншого житлового приміщення.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 7 жовтня 2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 44156-КМК-05 за умовами якого ОСОБА_2 надано кредит у сумі 69 000 доларів США; встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 17,5% річних; встановлено строк повернення кредиту - 5 жовтня 2012 року, договір іпотеки було укладено з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором.

Вказував, що 26 червня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшли до нового кредитора, а саме ПАТ «Дельта Банк».

Також вказував, що 5 лютого 2020 року на підставі договору про відступлення прав вимоги № 2151/К, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшли до нового кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Зазначав, що відомості про заміну іпотекодержателя та обтяжувача були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором повністю перейшли до ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції».

Посилався на те, що 23 березня 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_1 надсилалась вимога-повідомлення про усунення порушення зобов`язань та виселення в порядку ст.ст.35, 40 Закону України «Про іпотеку», які були проігноровані останньою, відповідач й надалі зареєстрована та проживає у спірній квартирі, звільнити її добровільно не збирається, чим порушує права ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», як законного власника квартири.

18 жовтня 2021 року на підставі договору іпотеки №44156-ЗМК/1-05 від 7 жовтня 2005 року, з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Чернокур О.М. зареєстрованим за реєстровим №3762 за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на ст.35 Закону України «Про іпотеку», ст.16 ЦК України, позивач вважає, що його право підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду Оболонським районним судом міста Києва цивільної справи №756/44/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень.

Колегія суддів вважає, що вирішення позовних вимог у справі №756/44/22, в якій встановлюється правомірність набуття ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» прав іпотекодержателя на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору іпотеки №44156-ЗМК/1-05 від 7 жовтня 2005 року є визначальним для вирішення позовних вимог про виселення ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у разі задоволення позову про скасування запису приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» даний факт буде впливати на правомірність заявлення ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» вимог до відповідача про виселення.

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», приватного нотаріуса КМНО Черленюк Л.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень направлений на захист суб`єктивного права, а саме права власності на спірну квартиру, що включає в себе і право користування нею відповідачкоюОСОБА_1 .

Встановивши, що у справі №756/18208/21, яка переглядається, існує вмотивований зв`язок між очікуваними висновками суду у справі № 756/44/22 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», приватного нотаріуса КМНО Черленюк Л.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі №756/18208/21до набрання законної сили судовим рішенням у справі №756/44/22.

Зупинивши провадження у даній справі, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Отже, зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №756/44/22 не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі призводить до затягування строків розгляду справи спростовуються вищевикладеним.

Доводи апеляційної скарги про те, що в межах даного судового провадження відомі всі обставини та надано достатньо доказів, щоб розглянути позовну заяву без встановлення інших обставин в рамках іншої справи, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у справі про виселення, колегія суддів відхиляє, оскільки правомірність набуття права власності ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору іпотеки №44156-ЗМК/1-05 від 7 жовтня 2005 року не є предметом даної справи.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
Судді К. П. Приходько
С.О. Журба