Провадження № 2/742/184/22
Єдиний унікальний № 742/3886/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У жовтні 2021 року позивач звертаючись до суду з позовною заявою, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 листопада 2020 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 / 4 частини на 1 / 5 частину всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Аргументує свої вимоги тим, що відповідно до судового наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 листопада 2020 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

На даний час він має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з цим його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у тому розмірі, який встановлено судом.

У зв`язку з цим, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

03 грудня 2021 року відповідач надала відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що зміна сімейного стану позивача та народження у нього дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що відповідач сплачує на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 .

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження на 11 год. 00 хв. 10 листопада 2021 року.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 09 грудня 2021 року.

У зв`язку з неявкою всіх учасників процесу розгляд справи відкладено до 09 год. 30 хв. 10 січня 2022 року.

ІІІ. Позиції сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, але у відзиві на позовну заяву просила розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.11)

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано(а.с.8)

Судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 листопада 2020 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9)

30 січня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на ОСОБА_6 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.4)

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу з ОСОБА_5 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд констатує, що відповідачем починаючи з 2020 року по час звернення, до суду, майже рік, сплачувалися аліменти в розмірі 1 / 4 частки, натомість звертаючись до суду з позовом про зменшення аліментів відповідач не надав жодного доказу, який би свідчив про зміну обставин та неможливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_5 дитини ОСОБА_4 , не є безумовною підставою для зміни розміру присуджених аліментів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 листопада 2020 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суперечитиме її інтересам.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 справа № 565/2071/19 провадження № 61-9460 св 20.

Таким чином враховуючи, що позивач працездатного віку, відомостей про незадовільний стан здоров"я та неможливість працевлаштуватися матеріали справи не містять, а отже має можливість сплачувати аліменти, належних та допустимих доказів щодо зміни матеріального стану позивача не надано, а аліменти, що з нього стягуються за судовим наказом у розмірі 1 / 4 частини його доходу відповідають інтересам дитини з урахуванням її вікових потреб в життєзабезпеченні та розвитку, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

VІ. Розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.259,263-265,273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО