ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/66/22
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 січня 2022 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року,

встановив:

11 січня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення, на яке 21 грудня 2021 року ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 , з порушенням установленого статтею 354 ЦПК України строку, який закінчився 10 лютого 2021 року, подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила, що її представник ОСОБА_4 ознайомився із повним рішенням та матеріалами справи 12 листопада 2021 року.

Згідно із частиною 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Ryssia»). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Коли строк для оскарження поновлюється після спливу значного періоду часу без жодної потреби у виправленні серйозних судових помилок чи недоліків правосуддя, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Тоді як вирішення питання про будь-яке поновлення строку на оскарження відноситься саме до повноважень національних судів, такі повноваження не є необмеженими. У кожній справі національні суди мають перевірити, чи є підстави для поновлення строку на оскарження виправданими, а також обґрунтувати своє рішення про поновлення строку (SABADASH v. UKRAINE № 28052/13, § 31-34, ЄСПЛ, від 23 липня 2019 року).

З огляду на матеріали справи, її розглянуто за відсутності сторін 11 січня 2021 року із складенням повного тексту рішення суду.

Копію рішення суд надіслав відповідачу 11 січня 2021 року, однак відомостей щодо її вручення засобами поштового зв`язку матеріали справи не містять (а.с. 40).

Однак, в матеріалах справи міститься заява відповідача від 17 червня 2021 року про ознайомлення з матеріалами справи, а також розписки від 18 червня 2021 року про отримання нею копії позовної заяви з додатками та копії оскаржуваного рішення (а.с. 43,44,45).

Крім того, 08 липня 2021 року ОСОБА_3 зверталась до суду із заявою про роз`яснення оскаржуваного рішення, в задоволенні якої ухвалою суду від 09 липня 2021 року їй відмолено.

Відповідно до статті 354 ЦПК України, якою визначені строки на апеляційне оскарження, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, отримавши копію рішення суду 18 червня 2021 року, ОСОБА_5 з підстав невручення повного рішення суду у визначений законом строк мала право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги в строк до 19 липня 2021 року.

Ознайомившись з текстом рішення суду, відповідач у визначений законом строк відповідних дій з оскарження рішення суду першої інстанції не вчинила та про причини їх невчинення суду не повідомила.

Доводи відповідача про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, якими вона вважає ознайомлення її представника ОСОБА_4 з матеріалами справи 23 листопада 2021 року, є юридично неспроможними, оскільки він не був учасником справи, а тому положення статті 354 ЦПК України щодо подання ним від імені ОСОБА_3 апеляційної скарги з моменту отримання копії рішення суду не можуть бути застосовані.

Отже, зважаючи на наведені обставини та відсутність доказів пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, наведених скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження недостатньо, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для надання заявникові строку протягом десяти днів з дня вручення ухвали для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Керуючись статтями 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу залишити без руху.

Надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для звернення до суду апеляційної інстанції із заявою, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Роз`яснити скаржнику, що неподання відповідної заяви в зазначений строк є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Заяву необхідно подати до Херсонського апеляційного суду за адресою: м. Херсон, вул. 295 Херсонської стрілецької дивізії, №1-а, з посиланням на номер провадження 22-ц/819/66/22

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л. В. Пузанова