ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 2-751/10

провадження № 22-ц/4809/1015/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря - Гончар В. В.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2022 року у складі судді Павелко І. Л. і

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - АБ «Укргазбанк») звернулось до суду із заявою та просило:

-видати дублікат виконавчого листа відносно боржника - ОСОБА_1 на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2010 року по цивільній справі № 2-751/10 за позовом АБ «Укргазбанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 03-1-Ф від 22 квітня 2008 року в розмірі 50 218,84 доларів США та 742 грн;

-поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-751/10 на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2010 року.

Заява мотивована тим, що 14 травня 2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 03-1-Ф від 22 квітня 2008 року в розмірі 50 218 доларів США та 742 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» штраф за нездійснення перестрахування заставного майна в розмірі 13 100 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 03-1-Ф від 22 квітня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,5 кв. м., житловою площею 28,3 кв. м., яка належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» по 60 грн з кожного витрат на ІТЗ розгляду справи та по 850 грн з кожного судового збору.

03.07.2015 на підставі заяви банку постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 47983656 з примусового виконання виконавчого листа № 2-751/10 від 14.03.2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору в розмірі 50 218,84 доларів США та 742 грн, проте, провадження фактично не виконувалось, у зв`язку із введенням в Україні мораторію на примусове стягнення заборгованості в іноземній валюті.

Після звернення 16.09.2021 із запитом про хід виконання виконавчого провадження стягувач дізнався, що виконавче провадження № 47983656 було закінчено на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 23.08.2018, а матеріали зазначеного виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Заявник вважав, що оскільки виконавчий лист на адресу банку не надходив, є підстави вважати, що виконавчий лист втрачено, а у зв`язку із його втратою із незалежних від стягувача обставин виникла необхідність в поновленні строку для його виконання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2022 року заяву АБ «Укргазбанк» задоволено.

Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по

цивільній справі № 2-751/10 на виконання рішення Кіровського районного суду м.

Кіровограда від 14.05.2010.

Видано дублікат виконавчого листа відносно боржника - ОСОБА_1 на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2010 по цивільній справі № 2-751/10 за позовом АБ «Укргазбанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 03-1-Ф від 22.04.2008 в розмірі 50 218,84 доларів США та 742,00 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що у зв`язку з втратою виконавчого листа з незалежних від стягувача обставин, строк його пред`явлення до виконання закінчився 23.08.2021, але стягувач дізнався про це лише 19.10.2021, в зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, оскільки він пропущений з об`єктивних причин, незалежних від волі стягувача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм права.

ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості було реалізовано майно - іпотечну квартиру, як наслідок, відбулося повне виконання виконавчого листа № 2-751/10 відносно нього.

Вказане свідчить про те, що станом на момент звернення АБ «Укргазбанк» до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу його дубліката була відсутня заборгованість у боржника - ОСОБА_1 .

Крім того, строк для пред`явлення виконавчого документа № 2-751/10 сплив 29.09.2012, а тому суд першої інстанції повинен був звернути на це увагу і встановити чому лише через вісім років після спливу строку для пред`явлення виконавчого документа стягувач звернувся із заявою про поновлення такого строку та видачу дубліката виконавчого листа.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, представник АТ «Укргазбанк» Кузнєцов О. В. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_2 та представник Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.05.2010 Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення в справі № 2-751/10 за позовом АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким позов банку задоволено.

На виконання даного рішення суду 14.03.2011 канцелярією Кіровського районного суду м. Кіровограда були видані шість виконавчих листів.

Дані виконавчі листи неодноразово подавалися до відповідних органів державної виконавчої служби, з метою примусового виконання рішення суду, але без результату.

03.07.2015 на підставі заяви банку від 30.06.2015 постановою державного виконавця Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області було відкрито виконавче провадження № 47983656, з примусового виконання виконавчого листа № 2-751/10 від 14.03.2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору в сумі 50 218,84 доларів США та 742 грн.

В зв`язку із введенням в Україні мораторію на примусове стягнення заборгованості в іноземній валюті, звернути стягнення на предмет іпотеки було неможливо, тому виконавче провадження було відкрите але фактично не виконувалося, тому стягувачу не було відомо про хід виконавчого провадження.

16.09.2021 стягувач звернувся до Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро (який є правонаступником Фортечного ДВС) із запитом про хід виконавчого провадження № 47983656.

19.10.2021 з відповіді Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницький стягувачу стало відомо, що виконавче провадження № 47983656 було закінчено на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення), згідно постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 23.08.2018.

На запит банку про надання документів на підтвердження відправлення оригіналу виконавчого листа на адресу стягувача, орган ДВС повідомив, що матеріали виконавчого провадження № 47983656 знищені на підставі п. 3.19.3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Задовольняючи заяву АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з втратою виконавчого листа з незалежних від стягувача обставин, строк його пред`явлення до виконання закінчився 23.08.2021, але останній дізнався про це лише 19.10.2021, у зв`язку з чим наявні підстави для поновлення строку для його пред`явлення, оскільки він пропущений з об`єктивних причин, незалежних від волі стягувача.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю у повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У контексті передбаченого ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на справедливий суд, яке відповідно до ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження у цивільних справах, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання (див. «Стаднюк проти України» (Stadnyuk c. Ukraine), N 30922/05, п. 21, 27 листопада 2008 року). Однак виконавче провадження не може бути відокремлене від судового розгляду, і тому вони мають розглядатись як цілісний процес (див. «Сіка проти Словаччини» (Sika c. Slovaquie), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року; «Побегайло проти України» (Pobegailo c. Ukraine), N 18368/03, п. 18, 29 березня 2007 року).

Європейський суд з прав людини у контексті змісту права на справедливий суд також зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Суд враховує вказану практику Європейського суду з прав людини, однак вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку суд лише сприяє стягувачу у його намаганні звернути стягнення на підставі рішення суду, і самостійно не вправі ініціювати це питання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Крім того, законодавець пов`язує право на отримання стягувачем дубліката виконавчого листа з втратою його оригіналу, а також незавершеним строком для пред`явлення його до виконання, що є запобіжником від подвійного стягнення боргу.

За таких обставин першочерговим є вирішення судом питання стосовно наявності поважних підстав пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2022 року позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» від імені якого діє Кіровоградська філія АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором кредиту № 03-1-Ф від 22.04.2008: заборгованість за кредитом - 47 777,76 доларів США, заборгованість за процентами - 515,26 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом -416,67 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 1 509,15 доларів США, пеня за простроченими процентами - 577,77 грн, пеня за простроченим кредитом - 164,23 грн, а всього: 50 218,84 доларів США та 742 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» від імені якого діє Кіровоградська філія АБ «Укргазбанк» штраф за нездійснення перестрахування заставного майна - 13 100 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 03-1-Ф від 22.04.2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 50, 5 кв. м., житловою площею 28, 3 кв. м., яка належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 .

У задоволенні вимог АБ«Укргазбанк» про проведення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» - по 60 грн, з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та по 850 грн, з кожного, судового збору (а. с. 92-94, 145-147).

З аналізу роздруківки з автоматизованої системи виконавчих проваджень про хід виконавчого провадження № 47983656 вбачається, що 30.06.2015 до Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області надійшов виконавчий лист від 14.03.2011 № 2-751, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості в розмірі 50 218,845 доларів США та 742 грн та 03.07.2015 було відкрито виконавче провадження (а. с. 180-181).

23.08.2018 державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Житньою В. А. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 47983656 на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а. с. 149).

Фортечний ВДВС м. Кропивницького Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у відповідь на заяву представника АБ «Укргазбанк» від 15.09.2021 повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 47983656 на підставі виконавчого листа № 2-751, виданого 14.03.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда, проте, 23.08.2018 було повернуто виконавчий документ стягувачу, а надати документи, що підтверджують направлення зазначеного виконавчого документа на адресу стягувача не виявляється можливим (а. с. 148).

Враховуючи, що виконавчий документ повернуто стягувачу 23.08.2018, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання згідно положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сплив через 3 роки - 23.08.2021.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, АБ «Укргазбанк» посилалось на те, що виконавче провадження № 47983656 було закінчено на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 23.08.2018, проте, виконавчий лист на адресу банку не надходив, а у зв`язку із його втратою із незалежних від стягувача обставин виникла необхідність в поновленні строку для його виконання.

Суд приходить до висновку, що наведені в заяві АБ «Укргазбанк» обставини не можна вважати поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом тривалого часу до моменту звернення до суду із вказаною заявою, оскільки вони не доводять існування обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Суд звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Таким чином, враховуючи вимоги з п. п. 17 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд приходить до висновку паро відсутність підстав для задоволення вимог про видачу дублікатів виконавчих листів, адже суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання і така видача передбачена законодавством лише у разі його втрати.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо задоволення вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості було реалізовано майно - іпотечну квартиру, як наслідок відбулося повне виконання виконавчого листа № 2-751/10 відносно нього, з огляду на те, що виконавчий лист, дублікат якого просив видати заявник, стосуються саме стягнення боргу в розмірі 50 218,84 доларів США, а не звернення стягнення на іпотечне майно, а вказані обставини не можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Крім того, суд вважає помилковими посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що строк для пред`явлення виконавчого документа № 2-751/10 сплив 29.09.2012, з огляду на те, що вказаний строк був перерваний з урахуванням вимог ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», а дотримання державним виконавцем строків при відкритті виконавчого провадження 03.07.2015 не є предметом розгляду.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2022 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з АБ «Укргазбанк» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 496 грн 20 коп судового збору.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05.10.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник