САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1325/22
Провадження №2/726/282/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мандзюка Віктора Борисовича, про забезпечення позову, -

У С Т А Н О В И В:

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку.

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 просить суд визнати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 132,8 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м. спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , припинити право спільної сумісної власності на нього та визнати за позивачем право особистої приватної власності на Ѕ ідеальних частини будинку. Також просить визнати земельну ділянку, площею 0, 1 га, з кадастровим номером :68:002:0245, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю та припинити таке право визнавши за позивачем право особистої приватної власності на Ѕ ідеальних частини земельної ділянки.

Разом із позовом подано заяву про забезпечення позову, у якій представник позивача ОСОБА_3 просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :68:002:0245, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження вищевказаного майна до ухвалення судом рішення в даній справі та набрання ним законної сили. Вказує, що має обґрунтовані підстави вважати, що відповідачка може вчинити дії, спрямовані на відчуження вказаного майна.

Вказана вище позовна заява, разом із заявою про забезпечення позову передана на розгляд головуючому судді Асташеву С.А. 12.09.2022, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи доводи заяви про забезпечення позову, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, захистом за яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною ст. 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 360231, на підставі рішення 32 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради від 11.09.2008 року № 676 ОСОБА_2 виділено у власність земельну ділянку площею 0, 1000 га у межах згідно з планом за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення66 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :68:002:0245.

Крім того, згідно долучених копій рішень суду з 2018 року між сторонами існують спірні відносини щодо вказаного об`єкту нерухомого майна.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову в даному конкретному випадку, судом не встановлено та заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів того, що такий вид забезпечення позову співмірний із заявленими позовними вимогами та більше того, подана до суду заява не містить також обґрунтування необхідності вжиття такого заходу забезпечення позову.

Посилання позивача в заяві на одні лише підстави вважати про можливість подальшого відчуження земельної ділянки відповідачкою ОСОБА_2 без належного їх обґрунтування не дають суду законного права накласти арешт на таку земельну ділянку.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що на вказаній земельній ділянці розташоване незавершене будівництво, отримане відповідачкою за договором купівлі-продажу, без введення в експлуатацію та відчуження якого ускладнюється і відчуження земельної ділянки, враховуючи закріплений у ст. 170 ЗК України загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди).

Сам факт подання позову, ще не свідчить про реальну загрозу відчуження майна (земельної ділянки) з метою ухилення від виконання судового рішення, а посилання в заяві на існуючий спір між сторонами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи вищезазначене, відсутність належних та допустимих доказів, наданих позивачем, які б вказували на можливість недобросовісних дій з боку відповідачки, а також на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, беручи до уваги при цьому вимоги розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд приходить до висновку, що на даний момент відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :68:002:0245, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження вищевказаного майна до ухвалення судом рішення в даній справі та набрання ним законної сили.

Відмова в забезпеченні позову на даній стадії не перешкоджає розгляду даного питання в майбутньому під час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 7, 11 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мандзюка Віктора Борисовича, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя С. А. Асташев