Справа №443/814/22
Провадження №2/443/569/22
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2022 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань - Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Проскурні Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом адвоката Проскурні Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить: визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його племінниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити додатковий строк ОСОБА_1 для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у два місяці з дати набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк, тобто на окупованій території, померла племінниця позивача ОСОБА_2 . Відповідно до довідки про причину смерті від 11.05.2020 року №2096, причина смерті ОСОБА_2 гостра коронарна недостатність. Кіровським відділом актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР повторно видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 17.11.2021 р. днр № НОМЕР_1 . Зазначає, що після смерті племінниці, тривалий час позивач не мав можливості отримати оригінали документів про її смерть, у зв`язку із тим, що місто Донецьк з 2014 року є непідконтрольною Україні територією і не має поштового сполучення з установами зв`язку на території України. Відвідування міста Донецьк задля отримання вищезазначених документів позивач вважав надто небезпечним. Після того, як позивачу вдалося отримати оригінали документів про смерть своєї племінниці, з метою отримання передбаченого діючим законодавства України свідоцтва про смерть ОСОБА_2 позивач звернувся до Печерського районного у місті Києві відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 30.11.2021 року №733. Відповідно до відмови Печерського районного у місті Києві відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) документи, надані для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , не підтверджують факт смерті, а тому у державній реєстрації відмовлено. Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва із заявою від 02.12.2021 року про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .. 06.05.2022 року рішенням у справі №752/29362/21 Голосіївським районним судом у місті Києва заяву позивача задоволено, встановлено факт смерті ОСОБА_2 .. 09.06.2022 року Печерським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/6 житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої, оскільки інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Крім того, позивач є співвласником 5/6 частин вищезазначеного будинку.

05.07.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акімової О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2022 року, у зв`язку із тим, що позивачем було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що тривале знаходження документів про смерть ОСОБА_2 на окупованій території у місті Донецьк та складнощі з їх передачею позивачу у місто Київ, необхідність встановлення факту смерті померлої у судовому порядку, підтверджує відсутність об`єктивної можливості позивача своєчасно подати заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк. А відтак позивач має право на визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 27.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

26.08.2022 року представником відповідача Жидачівської міської ради Львівської області подано відзив на позовну заяву, згідно якої повідомляє про відсутність на час розгляду в суді цієї справи інформації, яка була б підставою щодо визнання чи заперечення позову.

Ухвалою від 22.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

04.10.2022 року представником позивача адвокатом Проскурня Т.В. подано заяву про розподіл судових витрат, згідно якої повідомляє, шо на підставі договору про надання правової допомоги від 26.11.2021 №163/2021 р. позивачу надавались послуги Адвокатським об`єднанням «Група Бізнес Партнерів» на правничу допомогу. Згідно п.2 додаткової угоди від 18.07.2022 №1 до договору про надання правової допомоги від 26.11.2021 р. №163/2021р. сторони за Договором домовились, що вартість послуг (гонорар) адвокатського об`єднання за договором становить 8000,00 грн. за підготовку та надання адвокатським об`єднанням заяви про відновлення строків для прийняття спадщини клієнтом. Позивачем понесено судових витрат під час розгляду справи на загальну суму 8000,00 грн.

18.10.2022 року представником відповідача- Жидачівської міської ради Львівської області подано клопотання, згідно якого представник позивача заперечує заяву про розподіл судових витрат, мотивуючи тим, що відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тобто Жидачівська міська рада стала відповідачем відповідно до вимог законодавства, а не до висування чи зацікавленості у наданні додаткового строку на прийняття спадщини чи претендування на дану спадщину. Оскільки предмет спору є особистою справою позивача, і покладання на Жидачівську міську раду судових витрат ввжають зловживанням представником позивача своїми процесуальними правами.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву на позовну заяву, просить розглянути справу без участі їхнього представника на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно витягу №6 від 30.11.2021 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.18).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , 04.12.1993 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.21).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серїі НОМЕР_6 , 21.06.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Донецьк шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано, про що зроблено актовий запис №325. Прізвище після реєстрації шлюбу громадянки « ОСОБА_11 » (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 позивач звернувся із відповідною заявою до Печерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві.

Як вбачається із відмови у проведенні державної реєстрації смерті №733 від 30.11.2021 року (а.с.25), Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що на підтвердження факту смерті заявником надано документ, який не підтверджує факт смерті.

У зв`язку із відмовою у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 позивач звернувся із заявою до Голосіївського районного суду міста Києва про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.26-30).

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 06.05.2022 року по справі №752/29362/21 (провадження №2-о/752/86/22) за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту смерті задоволено заяву ОСОБА_3 та встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце смерті місто Донецьк; причина смерті гостра коронарна недостатність (а.с.31-34).

У вказаному рішенні суду зазначається про те, що звертаючись до суду, з заявою про встановлення факту смерті, ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була племінницею заявника ОСОБА_1 . Однак, територія Донецьк є тимчасово окупованою територією, а тому не може отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , що потрібне заявнику для отримання документа, передбачений діючим законодавством, що підтверджує смерть ОСОБА_2 .. Зі змісту наданих представником заявника доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 вбачається, що зазначені документи підтверджують факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки м. Донецьк, Україна.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За даними довідки про причини смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.05.2020 року №2096, причина смерті ОСОБА_2 - гостра коронарна недостатність.

За правилами ст. ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі, соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , видане органом державної влади, який створений всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Однак, зважаючи на те, що представник заявника не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 для отримання документа, передбачений діючим законодавством, що підтверджує смерть останньої, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №520/11429/17, про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

09.06.2022 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) видано «запис поновлено» свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 , яким підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк, Донецька область, Україна (а.с.35).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема 1/6 частина житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Жидачівською ДНК від 10.01.2018 року та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №111633893 від 24.01.2018 (а.с.38, 39).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Жидачівською ДНК 23.01.2018 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №111634272 від 24.01.2018 (а.с.40, 41), ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 5/6 частки житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

05.07.2022 позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акімової О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

У постанові приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2022 року (а.с.36-37) нотаріус зазначає, що 05.07.2022 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акімової О.В. звернувся громадянин ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно п.4.9. Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, «свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч.2 ст.1270, ст.1276 ЦК України не раніше зазначених у цих статтях строків».

Згідно п.3.15 Глави 10 розділу ІІ Порядку, вчинення нотаріальних дій нотаріусами Укрраїни «Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину». П.3.21 Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. П.3.22 у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем.

Згідно заяви ОСОБА_1 та витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва від 05.07.2022 року, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . В заяві зазначено, що померла на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно Інформаційної довідки за Спадкового реєстру №69381810 від 05.07.2022, спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведено.

У зв`язку з цим приватний нотаріус постановила відмовити у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його племінниці ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Зі змісту вказаної постанови випливає, що ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом також встановлено, що інших спадкоємців, окрім позивача, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначалось вище, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину зазаконом після смерті його племінниці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку, із тим, що він пропустив піврічний термін для подання заяви про прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця.

Судом встановлено, що дійсно позивачем пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, а тому він вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач стверджує, що пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що тривале знаходження документів про смерть ОСОБА_2 на окупованій території у місті Донецьк та складнощі з їх передачею позивачу у місто Київ, необхідність встановлення факту смерті померлої у судовому порядку, підтверджує відсутність об`єктивної можливості позивача своєчасно подати заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк.

Наведені позивачем обставини ніким не заперечуються.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що узгоджується із ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 30.11.2021 у справі № 418/3478/19 (провадження 61-5528 св20), враховуючи те, що у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме - відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, проте спадкоємцем вживались заходи: звернення до органів державної реєстрації про реєстрацію смерті на підставі свідоцтва, виданого органами на тимчасово окупованій території України; звернення до суду з позовом про встановлення факту смерті матері на тимчасово окупованій території України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 636/2510/17 (провадження № 61-12324св18).

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач дійсно пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті проживала та була зареєстрована в м.Донецьк,, тобто на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим позивач був змушений встановлювати факт смерті племінниці ОСОБА_2 в судовому порядку, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що у свою чергу є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини..

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує те, що у даній справі відповідачем виступає Жидачівська міська рада Львівської області не тому, що такою порушуються права позивача, а тому, що такий орган місцевого самоврядування виступає від імені територіальної громади та, у разі відсутності спадкоємців або не прийняття ними спадщини, вказаний орган місцевого самоврядування виступає стороною в таких правовідносинах від імені територіальної громади у відповідності до закону, яка в свою чергу дає можливість до захисту приватного права позивача без явного порушення такого кимось.

Більше того, Жидачівська міська рада у поданому відзиві на позовну заяву повідомила про відсутність на час розгляду в суді цієї справи інформації, яка була б підставою щодо визнання чи заперечення позову, наслідки визнання позову передбачені ст.206 ЦПК їм зрозумілі.

Отож, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та розумність, враховуючи те, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд не вбачає правових підстав для стягнення будь-яких судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу із Жидачівської міської ради Львівської області, яка є органом місцевого самоврядування та виступає від імені територіальної громади в спірних правовідносинах для можливості особи захистити свої майнові права.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його племінниці ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 2 (два) місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2022 року.

Головуючий суддя С.І Сливка