Справа № 589/2113/21
Провадження № 2/589/168/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Артеменко М. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача- адвоката Шпака Д. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчий комітет Шосткинської міської ради, служба у справах дітей

- про визначення місця проживання дитини -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 . Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони з 2010 по 2015 рік проживали спільно як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. У цей період у них народився син - ОСОБА_3 . Сторони не дійшли згоди щодо того, з ким з батьків буде проживати син. Позивач в інтересах сина просить суд визначити його місце проживання разом з ним.

Позивач та його представник в судовому засідання вимоги позову підтримали, просили його задовольнити ОСОБА_1 додатково пояснив, що відповідачка вихованням сина не займається, не надає йому матеріальної допомоги. Вже два роки син проживає з ним та за цей час дитина бачилася з матір`ю близько трьох разів. Позивач вважає, що найкраще для сина буде проживання з ним, стверджує, що він створив для цього всі необхідні умови, має стабільний заробіток, а тому може забезпечити дитину матеріально.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про відкладення судового засідання, посилаючись на неможливість прибуття в судове засідання через активне ведення в м. Харків, де вона проживає, активних бойових дій, відсутність особистого транспорту.

В цьому контексті слід зазначити, що відповідач жодного разу в судові засідання не з`явилась, надавала заяви про їх відкладення посилаючись, зокрема, на те, що вона перебуває у декретній відпустці та має необхідність у візиті з дитиною до лікаря саме у дні призначених судом засідань, про що кожного разу зобов`язувалась надати підтверджуючі документи, однак доказів поважності своєї неявки до суду не надавала. При цьому, остання не скористалась своїм правом надати відзив з обґрунтуванням своєї позиції або ж участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції чи через представника.

За таких обставин, а також враховуючи тривалість розгляду справи, суд визнав можливим розглянути справу без участі відповідача.

Представник служби у справах дітей Шосткинської міської ради також в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши позивача та його представника, думку дитини, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 6/

Наразі дитина проживає разом з батьком у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачу /а.с.8-10/.

За доводами позову позивач зазначає, що він повністю опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього. Позивач бажає аби син й надалі проживав разом з ним, зазначаючи, що зможе створити кращі умови для його виховання, розвитку та навчання, аніж мати. Стверджує, що це відповідає бажанням й самої дитини.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання, складеного працівниками Служби у справах дітей, у квартирі АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , створені гарні умови проживання в квартирі чисто, прибрано, родина забезпечена всіма необхідними предметами побуту, в кімнатах сучасні меблі та електропобутові прибори. Для дитини виділена окрема кімната, в якій є ліжко, шафа, письмовий стіл, книжки та розважальні ігри. Стосунки між батьком та сином добрі, родинні /а.с.10/.

З наданої характеристики встановлено, що малолітній ОСОБА_3 навчається Шосткинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 11 з першого класу, характеризується з позитивної сторони: має навчальні досягнення достатнього та високого рівня, систематично готується до уроків, проявляє інтерес до навчання, має схильність до предметів усіх циклів, уміє логічно мислити, аналізувати, робити висновки, активно бере участь в житті класу, відповідально ставиться до доручень.

Також в характеристиці вказано, що батьки систематично контролюють навчання сина та регулярно відвідують батьківські збори. /а.с. 11/.

Враховуючи пояснення позивача, що директор школи, яка затверджувала характеристику, є родичкою відповідачки, а також те, що відповідач, посилаючись на неможливість прибути в м. Шостку в судове засідання більше року з часу подання позову, і карантинні заходи протягом 2020-2022 років в школах, зазначення в характеристиці участі батьків (в тому числі і матері) в батьківських зборах - викликає обгрунтовані сумніви суду.

За результатами обстеження психолога, ОСОБА_3 доброзичливий, адекватно реагує на спілкування з психологом, легко йде на контакт, однак, стійке сприйняття часто змінюється на тривожний стан (коли питання або розмова стосується матері). У дитини присутній легкий нервовий тік. За наслідками обстеження психолог дійшов висновку, що дитина отримала серйозну психологічну та емоційну травму від поведінки своєї матері у період спільного проживання з нею, проте наразі дитина перебуває стабільному стані, оскільки проживає з батьком. Психолог рекомендує не поміщати дитину в попереднє середовище проживання, яке загрожує ОСОБА_3 посиленням нервового тіку, підвищенням тривожного стану, неконтрольованою агресією, появою дитячих страхів, що може призвести до погіршення психоемоційного стану. /а.с. 12-13/

Згідно з наданим органом опіки та піклування висновком від 29.09.2021 про визначення місця проживання, малолітній ОСОБА_3 проживає разом з батьком у м. Шостка, де для нього створені належні умови виховання. Стосунки з батьком добрі, він піклується про здоров`я сина, його фізичний та духовний розвиток. Дитина бажає проживати з батьком. Мати проти цього не заперечує за умови надання безперешкодних зустрічей з дитиною. Виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 з батьком, який не повинен перешкоджати зустрічам та проведенню спільно канікул дитини з мамою.

Вирішуючи спір між сторонами щодо місця проживання малолітнього сина, якому на момент розгляду справи виповнилося 10 років, суд виходить з рівності прав та обов`язків матері й батька відносно дитини і положень частини другої статті 160 та статті 161 Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити здоров`ю дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. При цьому під забороною розлучення дитини з своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини.

Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків (ст. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001 року). Разом з тим, той із батьків, який не проживає з дитиною, повинен мати можливість підтримувати регулярні контакти з нею, має право на відвідування (рішення ЄСПЛ у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 року).

В судовому засіданні була заслухана думка ОСОБА_3 , який пояснив, що раніше він проживав в м. Харків разом зі своєї мамою, яка часто його штурхала, била, і одного разу вдарила так сильно по спині, що він не міг вдихнути або видихнути. Також новий чоловік мами погрожував вбити його тата, що дуже його налякало і засмутило. Коли був карантин в школі в Харкові, він приїхав до тата в ОСОБА_5 і розповів про те, що сталося, що мама його ображала, після чого батько сказав, що він буде жити у нього. З батьком він живе вже близько двох років, до мами повертатись не хоче, оскільки з матір`ю йому було погано, вона його ображала, била, а батько такого не робить. Мама телефонує йому, цікавиться як у нього справи, але жити з мамою він не хоче. Також зазначив, що в нього є бабуся та дідусь (батьки позивача), які його дуже люблять, він любить проводити з ними час, особливо ходити з дідусем в ліс по гриби. Інша бабуся (матір відповідачки) його життям майже не цікавиться, рідко телефонує. Крім того, в м. Шостка він навчається та має тут багато друзів.

Також суд враховує, що місто Харків, де проживає мати дитини і де, як стверджує відповідач, вона перебуває і на даний час, з 24.02.2022 перебуває під постійними обстрілами військами рф, тому визначення місця проживання разом з матір"ю збільшує ризики для життя і здоров"я дитини .

Враховуючи викладене, думку дитини, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, а також те, що батько має бажання виховувати сина, створив для цього належні умови, має можливість забезпечувати дитину матеріально, будь-які дані щодо його негативної характеристики відсутні, суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно задовольнити та встановити місце його проживання з батьком. На думку суду, це якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. При цьому, суд враховує і ставлення до цього питання матері, яка не заперечує проти спільного проживання сина з батьком.

В контексті викладеного слід зауважити, що прийняття такого рішення не вплине на реалізацію матір`ю своїх прав у вихованні сина. Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її розвиток, незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі на ним, суд не стягує останні з відповідачки.

Керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації та проживання батька дитини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: не відомий, місце реєстрації : АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складений 15.08.2022.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук