КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/6767/2022 Головуючий у II інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писана Т.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Шаламая Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського Олександра Володимировича, начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоція Богдана Ігоровича, старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Марченко Ольги Андріївни, старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан Ірини Леонідівни, державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни, старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норки Євгена Віталійовича; заінтересовані особи: суддя Солом`янського районного суду міста Києва Букіна Олена Миколаївна, суддя Солом`янського районного суду міста Києва Усатова Ірина Анатоліївни,

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Солом`янського районного суду із названою скаргою посилаючись на те, що 01 вересня 2009 року та 02 вересня 2009 року відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкриті виконавчі провадження за номерами: 14816799, 14811745,14816630, 14817018, 14816411, 14816192 з виконання шести виконавчих листів Солом`янського районного суду м. Києва за №№2-23-1/09 від 18 та 19 серпня 2009 року. Боржником за даними виконавчими провадженнями був ОСОБА_4 , а стягувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . В рамках виконавчих проваджень постановою державного виконавця Шевченка С.П. від 29 січня 2013 року накладено арешт на майно боржника і цього ж дня державним виконавцем Шевченко С.П. до суду внесено подання про примусове входження до квартири боржника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 01 вересня 2014 року у справі № 761/15125/14-ц задоволено подання державного виконавця і надано дозвіл на примусове входження у квартиру боржника АДРЕСА_1 .

Разом із тим, ще 20 червня 2013 року постановами державного виконавця Шевченка С.П. всі шість виконавчих листів були повернуті стягувачам без виконання у зв`язку із тим, що все належне боржнику майно було арештоване в рамках кримінального провадження у 2002 році.

Постанови державного виконавця Шевченка С.П. від 20 червня 2013 року були оскаржені стягувачами і ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року у справі № 760/4478/13-ц, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2019 року ці постанови були скасовані та зобов`язано начальника органу ДВС здійснити перевірку виконавчих проваджень, зокрема винести постанову про перевірку виконавчих проваджень 14816799, 14811745,14816630, 14817018, 14816411, 14816192

Після скасування постанов про повернення виконавчих листів, державні виконавці мали відновити виконавче провадження і об`єднати їх у зведене виконавче провадження. Однак 08 серпня 2019 року, 08 серпня 2019 року та 12 серпня 2019 року відновлені лише виконавчі провадження за номерами 14816799, 14816630, 14817018, 14816411, 14816192, а виконавче провадження за № 14811745 не відновлено і це виконавче провадження знаходиться в провадженні державного виконавця Красноштан І.Л.

Не об`єднання виконавчих проваджень №№14816799, 14811745,14816630, 14817018, 14816411, 14816192 у зведене у вересні 2019 року і не відновлення виконавчого провадження № 14811745 порушує право стягувачів на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2014 року у справі № 761/15125/14-ц про надання дозволу на примусове входження у квартиру боржника АДРЕСА_1 у рамках зведеного виконавчого провадження.

Начальник відділу ДВС Гоцій Б.І. не виконав ухвалу суду від 19 березня 2019 року, оскільки перевірив лише виконавче провадження № 54945833 і скасував постанову від 02 серпня 2019 року, тоді як мав перевірити ВП за №№ 14816799, 14817018, 14816630,14816411, 14816192,14811745, 57234915,54945833, 54973203 та скасувати всі постанови ВП №№ 57234915, 54945833, 54973203 та постанову ВП № 14816799 від 06 серпня 2019 року про закінчення виконавчого провадження і скасувати постанови від 10 травня 2019 року, 24 травня 2019 року та 02 серпня 2019 року.

ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 просили суд: визнати неправомірною постанову від 10 вересня 2019 начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - Відділ) Гоція Б.І. про перевірку виконавчого провадження, його бездіяльність щодо обов`язку перевірити ВП № 14816799 та скасувати постанову від 06 серпня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 14816799; визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Відділу Рибчинського Олександра Володимировича № 54945833 від 17 вересня 2019 року та його дії і начальника Відділу Гоція Б.І. із скасування постанови № 54945833 від 02 серпня 2019 року, що суперечить численним зверненням скаржника про відновлення ВП №14816799 з виконання виконавчого листа № 2-23-1/09 Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2009 року про стягнення 17000,00 грн. і про скасування як незаконної постанови ВП № 54945833 про відкриття виконавчого провадження від 10 травня 2019 року так і послідуючих постанов ВП за № 54945833 винесених 10 травня 2019 року, 24 травня 2019 року, 02 серпня 2019 року; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу Красноштан Ірини Леонідівни із утримання виконавчого провадження № 14811745 та її бездіяльність щодо обов`язку відновити виконавче провадження № 14811745 щодо заяви від 18 вересня 2019 року ОСОБА_3 ; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу Марченко Ольги Андріївни у виконавчому провадженні № 54973203, незаконно відкритому 11 травня 2019 року та бездіяльність начальника Відділу Гоцій Б.І. щодо обов`язку здійснити перевірку виконавчого провадження № 54973203 і скасувати постанови ВП за № 54973203 від 11 травня 2019 року; визнати протиправною бездіяльність начальника Відділу Гоцій Б.І. щодо виконання станом на 27 вересня 2019 року різними державними виконавцями Відділу судового рішення № 2-23-1/09 від 06 серпня 2009 року щодо одного боржника, ухвалене на користь різних стягувачів за відсутності випадку обрання стягувачами приватного виконавця для примусового виконання виконавчого документа, щодо не відновлення станом на 27 вересня 2019 року виконавчого провадження № 14811745 при відновленні 6, 8 і 12 серпня 2019 року виконавчих проваджень за № 14816630, 14816799, 14817018, 14816411, 14816192, щодо відсутності в органі ДВС станом на 27 вересня 2019 року зведеного виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_4 , щодо порушення станом на 27 вересня 2019 року черговості виконання виконавчих проваджень № 14816630, 14816799, 14817018, 14816411, 14816192, відкритих 01 та 02 вересня 2009 року, щодо обов`язку виконати чинну з 15 липня 2019 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року № 761/4478/13-ц в строки, передбачені ч. 1 ст. 453 ЦПК України у частині перевірити виконавчі провадження за №14816630, 14816799, 14817018, 14816411, 14816192, щодо заяви ОСОБА_3 від 18 вересня 2019 року; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу Норки Євгена Віталійовича щодо заяв від 18 вересня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу Лисенко Оксани Вікторівни щодо заяви від 18 вересня 2019 року ОСОБА_1 та у виконавчому провадженні ВП № 14816630, яке має бути закінчене у той час як її постанови ВП за № 57234915 мають бути скасовані; визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Відділу Лисенко О.В., Норки Є.В., Марченко О.А., Красноштан І.Л. внаслідок якої тривалий час постановою не об`єднано виконавчі провадження № 14816630, 14816799, 14817018, 14816411, 14816192, 14811745 у зведене виконавче провадження; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу Рибчинського Олександра Володимировича щодо заяви від 18 вересня 2019 року ОСОБА_2 ; винести окрему ухвалу.

Відповідно до розпорядження голови Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року дану справу передано до Шевченківського районного суду м. Києва з підстав неможливості утворити новий склад суду після задоволення відводів (самовідводів) суддів Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року скарга задоволена частково. Визнано неправомірною постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В. від 17 вересня 2019 року, ВП № 54945833.

В задоволенні інших вимог скарги судом відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, вказуючи на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначають, що судове рішення є не мотивованим, суд не дав оцінки усім доводам заявників.

Судом першої інстанції при розгляді скарги не було дано оцінки тій обставині, що при наявності 6-ти виконавчих листів за якими 01 та 02 вересня 2009 року було відкрито шість виконавчих проваджень №№14811745,14817018, 14816799, 14816630, 14816411,14816192, протягом 2018-19 років в цьому ж органі ДВС було відкрито ще три виконавчі провадження за №№ 57234915, 54945833, 54973203 за тим же рішенням суду. Таким чином на шість виконавчих листів державними виконавцями було відкрито дев`ять виконавчих проваджень. При цьому суд не звернув уваги на те, що стягувачі не просили відкрити нові виконавчі провадження, а просили відновити виконавчі провадження, які були відкриті у 2009 році.

Щодо оскарження дій державного виконавця Норки Є.В., скаржниці зазначають, що суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі лише констатував той факт, що Норка Є.В. 08 серпня 2019 року відновив виконавчі провадження за №№ 14817018, 14816411, 14816492. Однак поза увагою суду залишились доводи заявників щодо того, що державний виконавець Норка Є.В. в порушення правила першого державного виконавця та права стягувачів на продовження виконавчих дій, розпочатих 29 січня 2013 року в межах зведеного виконавчого провадження саме за номером 36258494, утримував у своєму провадженні виконавчі провадження за №№ 14817018, 14816411, 14816492, у той час, як станом на 15 липня 2019 року (день набрання законної сили ухвали від 19 березня 2019 року у справі № 760/4478/13-ц) першим виконавцем був Рибчинський О.В. , який мав виконавче провадження № 48382123.

Також скаржники зазначають, що суд першої інстанції у 2019 році не повно і не всебічно встановив обставини щодо дій державного виконавця відділу ДВС Лисенко О.В. Зазначають, що суд в ухвалі констатував, що державним виконавцем Лисенко О.В. відкрито виконавче провадження № 57234915 у 2019 році, хоча воно було відкрито у 2018 році. Також судом було встановлено, що 12 серпня 2019 року державним виконавцем Лисенко О.В. було відновлено виконавче провадження № 14816630 і 18 жовтня 2019 року закінчено у зв`язку з фактичним виконанням. Тобто суд не вбачав протиправності в діях Лисенко О.В .

При цьому суд не дав оцінки тому, що ці два виконавчих провадження №57234915 та №14816630 відкриті на виконання одного і того самого виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 22000 грн. на користь ОСОБА_1 . При цьому порушення прав стягувачів, на їх думку, полягає в тому, що внаслідок таких дій державного виконавця Лисенко О.В. порушуються розумність строку здійснення виконавчих дій та право стягувачів на виконання ухвали суду про надання дозволу на примусове входження державного виконавця в квартиру боржника.

Також скаржники наголошують на тому, що суд першої інстанції мав оцінити постанову від 10 вересня 2019 року начальника органу ДВС Гоцій Б.І. про перевірку виконавчого провадження, його бездіяльність щодо обов`язку перевірити виконавче провадження № 14816799 та щодо його обов`язку скасувати постанову від 06 серпня 2019 року № 14816799 про закінчення виконавчого провадження, визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Рибчинського О.В. № 54945833 від 17 вересня 2019 року та щодо його дій, а також дію начальника органу ДВС Гоція Б. із скасування постанови № 54945833 від 02 серпня 2019 року, які суперечили заявам ОСОБА_2 про відновлення виконавчого провадження № 14816799, оскільки не може бути два виконавчих провадження в яких виконується один виконавчий лист.

Щодо вирішення судом першої інстанції вимог скарги щодо державного виконавця відділу Марченко О.А., скаржниці вважають, що суд першої інстанції не взяв до уваги ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року у справі № 760/30032/19, якою визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Марченко О.А. № 14811745 від 10 жовтня 2019 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 60291844, оскільки шість виконавчих проваджень мають виконуватись у зведеному виконавчому провадженні №36258494.

Також суд першої інстанції, на думку скаржників не дав жодної оцінки доводам скарги щодо протиправності бездіяльності начальника РВ ДВС Гоція Б.І., який не контролював дії державних виконавців при здійсненні виконавчих проваджень, належним чином не реагував на заяви ОСОБА_3 від 18 вересня 2019 року.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 просять суд апеляційної інстанції ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні скарги і постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення скарги.

Також просять перевірити законність і обґрунтованість заяв суддів Солом`янського районного суду про самовідводи і винести окрему ухвалу.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які повернулись на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання та не повідомили суд про причини неявки.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, заявниками - стягувачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 19 і26 серпня 2009 року до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві подано шістьвиконавчих листів Солом`янського районного суду м. Києва від 18 і 19 серпня 2009 року іззаявами про відкриття виконавчого провадження:

виконавчий лист № 2-23-1, виданий 18 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 17000 грн. (ВП №14811745);

виконавчий лист №2-23-1, виданий 18 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 грн. (ВП №14816192);

виконавчий лист №2-23-1 виданий 19 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 18,17 грн.(ВП №14816411);

виконавчий лист № 2-23-1, виданий 19 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 22000 грн. (ВП №14816630);

виконавчий лист № 2-23-1, виданий 18 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 17000 грн. (ВП №14816799);

виконавчий лист № 2-23-1, виданий 18 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2219,63 грн. (ВП №14817018).

Державним виконавцем Татарчук О.В. 01 вересня 2009 року та 02 вересня 2009 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №14817018, №14816799, №14816630, №14816411, №14816192 та №14811745(або за № №1256,1266,1267,1268, 1269 і 1270) з виконання вказаних вище шести виконавчих листів.

На підставі ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено 11 вересня 2009 р. постанову про об`єднання виконавчих проваджень №№1256,1266,1267,1268, 1269 і 1270 у зведене виконавче провадження №1256 (ВП 15416426).

29 січня 2013 рокудержавним виконавцем Шевченком С.П. винесено шість постанов про виведення виконавчих проваджень №14817018, №14816799, №14816630, №14816411, №14816192 та №14811745 із зведеного виконавчого провадження №15416426.

29 січня 2013 року державним виконавцем Шевченком С.П. винесено шість постанов про приєднання виконавчих проваджень №14817018, №14816799, №14816630, №14816411, №14816192, №14811745 до зведеного виконавчого провадження №36258494 про стягнення грошових коштів із ОСОБА_4 .

29 січня 2013 рокудержавним виконавцем Шевченком С.П. у зв`язку з неможливістю входження до квартири АДРЕСА_1 (1/2 частина якої належить боржнику) з метою проведення опису майна боржника направлено до Шевченківського районного суду м. Києва подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 .

20 червня 2013 року державним виконавцем Шевченком С.П., на підставі статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», винесено шість постанов про виведення виконавчих проваджень №14817018, №14816799, №14816630, 14816411, №14816192, №14811745 із зведеного виконавчого провадження 36258494.

20 червня 2013 року державним виконавцем у зв`язку з неможливістю примусової реалізації майна боржника, оскільки все майно ОСОБА_4 перебуває під арештом слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Гарника O.A. від 05 жовтня 2002 року, та встановленням факту відсутності іншого майна та коштів боржника на які можливо звернути стягнення для погашення суми боргу за виконавчим документом, винесено шість постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №14817018, №14816799, №14816630, №14816411, №14816192 та №14811745 з примусового виконання шести виконавчих листів від 18 серпня 2009 року та від 19 серпня 2009 року за №2-23-1/09 Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2014 року подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла боржника задоволено. Надано дозвіл державним виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з метою виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2009 року, на підставі якого видано виконавчі листи № 2-23-1/09 на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 .

18 вересня 2018 року Постановою державного виконавця Лисенко О.В. відкрито виконавче провадження №57234915 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсації моральної шкоди у розмірі 22000 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2019 року та постановою Верховного Суду від 02 липня 2020 року, задоволено частково скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 :

- визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу Шевченка С. П., які полягали у виведенні 20 червня 2013 року виконавчих проваджень № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192, № 14811745 з примусового виконання шести виконавчих листів, виданих 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09 Солом`янським районним судом м. Києва із зведеного виконавчого провадження № 36258494;

- визнано неправомірними та скасовано постанови головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Шевченка С. П. від 20 червня 2013 року про виведення виконавчих проваджень № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192, № 14811745 з примусового виконання шести виконавчих листів, виданих 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09 Солом`янським районним судом м. Києва, із зведеного виконавчого провадження № 36258494;

- визнано неправомірними та скасовано постанови головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Шевченка С. П. від 20червня 2013 рокупро повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745 з примусового виконання шести виконавчих листів, виданих 18серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09 Солом`янським районним судом м. Києва;

- визнано неправомірною бездіяльність начальника Відділу Гоція Б.І. щодо бездіяльності головного державного виконавця Відділу Шевченка С. П.;

- визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу Шевченка С. П. при виконанні шести виконавчих листів, виданих 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09 Солом`янським районним судом м. Києва, у виконавчому провадженні № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745;

- зобов`язано начальника Відділу Гоція Б.І. видати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 копії постанови, якою об`єднано виконавчі провадження, в яких боржником є ОСОБА_4 , у зведене під № 36258494;

- винести постанову про перевірку виконавчих проваджень № 14817018, № 14816799, № 14816630, № 14816411, № 14816192 та № 14811745 з примусового виконання шести виконавчих листів, виданих 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року за № 2-23-1/09 Солом`янським районним судом м. Києва.

10 травня 2019 року державним виконавцем Відділу Рибчинським О.В. винесено постанову про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні № 54945833, а саме скасовано документ «Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання» від 23жовтня 2017року, що видав Рибчинський О.В. по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-23-1/09 виданий 18серпня 2009 року.

10 травня 2019 року постановою старшого державного виконавця Відділу Рибчинського О.В. відкрито виконавче провадження №54945833 за виконавчим листом № 2-23-1/09 Солом`янського районного суду м. Києва про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 17000, 00 грн., а також винесено постанову про арешт коштів боржника, майна боржника.

11 травня 2019 року постановою державного виконавця Відділу Ковальчуком Д.О. відкрито виконавче провадження № 54973203 на виконання виконавчого листа № 2-23-1, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 18 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 17000 грн. .

17 червня 2019 року постановою державного виконавця Лисенко О.В. закінчено виконавче провадження №57234915 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 22000 грн у зв`язку з фактичним виконанням.

02 серпня 2019 року державним виконавцем Відділу Рибчинським О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 54945833 за виконавчим листом № 2-23-1/09 Солом`янського районного суду м. Києва про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 17000, 00 грн.

10 вересня 2019 року постановою про перевірку виконавчого провадження, прийнятою начальником Відділу Гоцієм Б.І. за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 та проведеної перевірки матеріалів виконавчого провадження № 54945833, скасовано постанову про закінчення ВП № 54945833 від 02 серпня 2019 року, винесеною державним виконавцем Відділу Рибчинським О.В.

17 вересня 2019 року постановою державного виконавця Відділу Рибчинського О.В. скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 02 серпня 2019 року, що видав Рибчинський О.В. при примусовому виконанні ВП № 54945833.

06 серпня 2019 року постановою старшого державного виконавця Рибчинського О.В. на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року (справа № 760/4478/13-ц) відновлено виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-23-1 виданого 18 серпня 2009 року про стягнення із ОСОБА_4 на к користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 17000 грн. (ВП № 14816799)

06 серпня 2019 року постановою державного виконавця Відділу Рибчинського О.В. закінчено виконавче провадження № 14816799 за виконавчим листом № 2-23-1, виданому 18 серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 17000 грн., оскільки в матеріалах справи містяться платіжні доручення які підтверджують виконання рішення суду боржником

08 серпня 2019 року постановою державного виконавця Відділу Норки Є.В. відновлено виконавче провадження № 14816192 за виконавчим листом №2-23-1, виданому 18серпня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 грн.;.

08 серпня 2019 року постановою державного виконавця Відділу Норки Є.В. відновлено виконавче провадження № 14817018 за виконавчим листом № 2-23-1, виданому 18.08.2009 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2219,63 грн.

08 серпня 2019 року постановою державного виконавця Відділу Норки Є.В. відновлено виконавче провадження № 14816411 за виконавчим листом №2-23-1 виданому 19.08.2009 р. Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 18,17 грн.

12 серпня 2019 року державний виконавець Лисенко О.В. на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року своєю постановою відновила виконавче провадження за виконавчим листом № 2-23-1 виданого 19 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму 22000 грн. (ВП № 14816630)

09 жовтня 2019 року постановою старшого державного виконавця Відділу Рибчинського О.В. закінчено ВП № 54945833 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 17000 грн. у зв`язку з фактичним виконанням.

10 жовтня 2019 року постановою старшого державного виконавця Відділу Марченко О.А. відновлено виконавче провадження №14811745.

10 жовтня 2019 року постановою старшого державного виконавця Відділу Марченко О.А. об`єднано виконавчі провадження № 14811745, 14816192, 14816411, 14817018, 54973203 у зведене виконавче провадження № 60291844.

18 жовтня 2019 року державний виконавець Лисенко О.В. винесла постанову у ВП № 14816630 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-23-1 виданого 19 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 22000 грн. у зв`язку з фактичним виконанням.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року справа № 760/30062/19 визнана неправомірною та скасована постанова державного виконавця Марченко О.А. від 10 жовтня 2019 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 60291844.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги скарги щодо дій державного виконавця Рибчинського О.В. підлягають до часткового задоволення, оскільки з огляду на норми Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Рибчинський О.В. не мав правових підстав для скасування своєї ж постанови від 02 серпня 2019 року, оскільки вказана постанова була скасована постановою начальника Відділу. Крім цього, Законом України «Про виконавче провадження» не передбаченого такого повноваження і для державного виконавця у разі скасування прийнятої ним постанови начальником відділу.

Разом із тим, в задоволенні інших вимог скарги суд відмовив виходячи з того, що скаржниками не доведено порушення іншими державними виконавцями чи іншою посадовою особою органу державної виконавчої служби своїми рішеннями, діями або бездіяльністю під час виконання рішень суду, що стосуються скаржників в рамках численних виконавчих проваджень прав чи свобод скаржників.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції .

У силу статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюєтьсяЗаконом № 1403-VIII.

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3)

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону № 1403-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень полягає саме у відновленні порушених прав учасників виконавчого провадження, а не може бути лише констатацією факту порушення їх прав під час виконання судового рішення.Самепо собі визнання дій або бездіяльності неправомірними не відновлює прав заявників і не направлене на виконання рішення суду.

Виходячи із наведеного, заявники у скарзі мають вказати, яке саме їх право порушує конкретна дія державного виконавця і зазначити способи відновлення таких прав, якими може бути визнання неправомірним і скасування процесуального документа, зобов`язання вчинити дії та інше.

Як вбачається із змісту скарги, заявниці оскаржували дії та бездіяльність державних виконавців посилаючись на те, що виконавці неправомірно відкривали нові виконавчі провадження, замість того, щоб відновлювати попередні, неправомірно не об`єднували виконавчі провадження у зведене, а виконували їх окремо, тим самим порушуючи право стягувачів на дотримання черговості виконання виконавчих проваджень, адже кошти отримали лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 не отримала коштів взагалі. Також заявники вважали, що лише у випадку відновлення зведеного виконавчого провадження за №36258494, а не об`єднанні виконавчих проваджень у зведене з іншим номером, може бути виконана ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 01 вересня 2014 року про надання дозволу на примусове входження в житлове приміщення боржника.

Колегія суддів проаналізувала доводи скарги і встановлені судом обставини і погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

Так судом встановлено, що на час ухвалення судом свого рішення в даній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали виконання рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_4 на їх користь 22000 грн. та 17000 грн. відповідно. Отже всі вимоги, які стосуються оскарження дій та бездіяльності державних виконавців, пов`язаних із виконанням рішення суду щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за виконавчими провадженнями №14816630 та №14816799 не підлягають до задоволення, оскільки не направлені на відновлення прав стягувачів на виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, на час ухвалення судом свого рішення в даній справі залишились не виконаними виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 18,17 грн. ВП № 14816411, на користь ОСОБА_1 2219,63 грн. ВП № 14817018, на користь ОСОБА_3 25 грн. ВП № 14816192, на користь ОСОБА_3 17000 грн. ВП №14811745.

Також із матеріалів справи вбачається, що за виконавчим листом № 2-23-1, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 18 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 17000 грн., 11 травня 2019 року постановою державного виконавця Відділу Ковальчуком Д.О. відкрито виконавче провадження № 54973203 і це виконавче провадження, так як і виконавче провадження №14811745 про стягнення тієї ж суми на користь того ж стягувача ОСОБА_3 з того ж боржника ОСОБА_4 знаходиться в цьому ж зведеному виконавчому провадженні.

Заявники просять визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Марченко О.А. в цьому виконавчому провадженні № 54973203, але при цьому не зазначають, які їх права порушені наявністю цього виконавчого провадження і які дії має вчинити Марченко О.А. для поновлення цих прав. Наявність двох виконавчих проваджень за одним виконавчим листом може порушити лише права боржника, а не стягувачів, отже ці вимоги також не підлягають до задоволення.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 30 Закону № 1404-VIIIвиконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Абзацом другим частини першої цієї норми передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання, розробленою відповідно до законів № 1403-VIIIі № 1404-VIII, затвердженою Наказом Міністерстваюстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5) ( далі Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Пункт 14 розділу ІІІ цієї Інструкції регламентує дії державного виконавця у випадках, якщо відкрито декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, та встановлює обов`язок перевірити наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

Як вже зазначалось вище 10 жовтня 2019 рокупостановою старшого державного виконавця Відділу Марченко О.А. об`єднано виконавчі провадження № 14811745, 14816192, 14816411, 14817018, 54973203 у зведене виконавче провадження № 60291844. Виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні сприяло дотриманню прав стягувачів на пропорційне отримання ними коштів у випадку їх недостатності, а також правам боржника.

Судова колегія вказує на помилковість доводів заявників щодо того, що їх права на виконання рішення суду порушені внаслідок того, що зведене виконавче провадження не відновлено саме за номером 36258494. Дії державних виконавців унормовані не тільки законом1404-VIII та Інструкцією, а також Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2017 року і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5. Відповідно до наведених документів, всі вхідні документи і виконавчі провадження реєструються в автоматизованій системі виконавчого провадження з автоматичним присвоєнням номеру. Отже, оскільки державний виконавець в АСВП створює процесуальний документ, а саме виносить постанови про об`єднання проваджень у зведене, то номер цього провадження система визначає автоматично. Тому права учасників виконавчого провадження не можуть бути порушені в залежності від того, який номер має це виконавче провадження. Права можуть бути порушені лише конкретними діями чи бездіяльністю державного виконавця, а не наявністю конкретного визначеного номера провадження.

Посилання стягувачів на те, що ухвала суду про надання дозволу на входження в квартиру боржника може бути виконана лише в рамках виконавчого провадження №36258494 є необґрунтованими, оскільки в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2014 року зазначено, що наданий дозвіл державним виконавцям відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві з метою виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2009 року, на підставі якого видано виконавчі листи № 2-23-1/09 на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 . Тобто дозвіл на виконання рішення суду за конкретним виконавчим документам наданий усім держаним виконавцям. Ця ухвала містить у зведеному виконавчому провадження, яке було надано суду в копіях, а тому могла виконуватись у будь-яким з державних виконавців Відділу до повного виконання рішення суду.

Враховуючи те, що стягувачі оскаржили цю постанову старшого державного виконавця Марченко О.А. про об`єдання виконавчих проваджень у зведене в суді з тих підстав, що вона мала відновити зведене виконавче провадження саме за №36258494 і рішенням суду їх скарга була задоволена і постанова від 10 жовтня 2019 року скасована, сторони повернулись до стану, коли у провадженні старшого державного виконавця Марченко О.А. перебувають окремі виконавчі провадження щодо стягнення з одного боржника на користь трьох стягувачів окремих грошових сум.

З врахуванням принципу диспозитивності у цивільному процесі, а також з врахуванням встановлених судом першої інстанції обставин, суд позбавлений можливості захистити право стягувачів на виконання рішення суду в рамках зведеного виконавчого провадження, оскільки вони не заявили вимог щодо визначення обов`язку будь-кого із суб`єктів оскарження вчинити конкретні дії щодо об`єднання виконавчих проваджень у зведене. Як наголошувалось судом вище, визнання неправомірною бездіяльності усіх державних виконавців щодо не об`єднання виконавчих проваджень у зведене, без зазначення конкретної посадови особи, яка має вчинити конкретні дії, не захищає прав заявників, отже такі вимоги не можуть бути задоволені.

Вимоги скарги щодо визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Красноштан І.Л. щодо утримання нею виконавчого провадження № 14811745 та її бездіяльність щодо обов`язку відновити виконавче провадження № 14811745 не підлягають до задоволення, оскільки заявниці у своїй не зазначили фактичних обставин, які підлягали перевірки судом, а саме дати прийняття до провадження Красноштан І.Л. виконавчого провадження, дії які вона здійснила з посиланням на матеріали справи. До скарги не додано документів на доведення цих вимог, а з матеріалів справи цих обставин не вбачається.

Щодо вимог про визнання неправомірною бездіяльності начальника відділу ДВС Шевченківського РУ у м. Києві Гоція Б.І., то вони також не підлягають до задоволення, оскільки заявники не зазначають внаслідок яких дій Гоція Б.І. яке право завників порушене і у який спосіб ці права підлягають відновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині було постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржувалась та судом апеляційної інстанції не переглядалась.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 22 листопада 2021 року в даній справі в частині відмови у задоволенні скарги залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: