Справа № 462/7911/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/147/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Львівської міської ради

Поліщук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним і скасувати рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформлене протоколом №52 від 24.11.2017 року «Про погодження межі між земельними ділянками на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ».

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач покликалась на те, що вона є співвласником земельної ділянки, площею 0,0700 га по АДРЕСА_2 , що підтверджується державним актом про право власності на землю.

Листом від 29.09.2017 року узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради повідомила її про розгляд 06.10.2017 року на комісії питання щодо погодження меж між земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

06.10.2017 року на засіданні комісії позивачкою через представника подано заперечення щодо погодження меж земельної ділянки, а також копії документів, що свідчать про порушення відповідачкою ОСОБА_3 існуючих меж, вимог містобудівного законодавства та принципів добросусідства, однак, того дня комісія рішення не прийняла і, без належного повідомлення про дату проведення наступного засідання, 24.11.2017 року розглянула заяву ОСОБА_3 та своїм рішенням погодила межу між земельними ділянками, відповідно до акту обстеження та показу меж земельної ділянки на АДРЕСА_1 від 2017 року (виконавець ТОВ «Гід-Проектбуд») та її ( ОСОБА_2 ) державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.07.2009 року по АДРЕСА_2 .

В обґрунтування підстав для визнання незаконним рішення комісії позивач вказує на порушення комісією місячного строку розгляду заяви відповідачки, яку вона подала 30.09.2017 року; не повідомлення завчасно, як того вимагає п.4.2 Положення про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів, яке затверджене ухвалою Львівської міської ради №298 від 17.03.2016 року, про засідання комісії по розгляду даного спору; а також не ознайомлення її з поданими відповідачкою на комісію документами, чим порушено її (позивача) права і проведено необ`єктивний та упереджений розгляд спору, внаслідок чого, на переконання позивачки, прийнято незаконне та необґрунтоване рішення.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що суд першої інстанції неправомірно відхилив твердження позивача про те, що їй не було відомо про дату засідання узгоджувальної комісії 24.11.2017 року, та дійшов помилкового висновку про те, що 06.10.2017 року на засіданні узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів було повідомлено про наступну дату засідання комісії 24.11.2017 року, оскільки докази на підтвердження такого висновку суду в матеріалах справи відсутні.

Звертає увагу, що у комісії не було підстав та належних повноважень розглядати відповідний земельний спір та приймати по ньому оспорюване рішення від 24.11.2017 року.

Окрім того, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення статтей 159 та 160 ЗК України, оскільки позивача було позбавлено можливості брати участь у розгляді земельного спору 24.11.2017 року. До того ж, на переконання апелянта, суд неправильно застосував норму статті 16 ЦК України, внаслідок чого має місце порушення норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Звертає увагу на застосування судової практики Верховного Суду, на яку їхня сторона покликалась.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_3 не з`явилась, її представник подала клопотання про відкладення розгляду справи, покликаючись на зайнятість в іншій справі, однак, у задоволенні такого клопотання відмовлено, оскільки наведені причини неявки сторони відповідача в судове засідання не визнані поважними, тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що рішенням узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформленим протоколом №52 від 24.11.2017 року, погоджено межі між земельними ділянками на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (межа від Г-А) відповідно до акту обстеження та показу меж земельної ділянки на АДРЕСА_1 від 2017 року (виконавець робіт ТОВ «Гід-Проектбуд») та державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.07.2009 року серії ЯЗ №308567, виданого ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер :02:001:0016) для обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_2 .

Статтею 158 ЗК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно з п.п. 4.1-4.3 Положення про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №298 від 17 березня 2016 року, земельні спори розглядаються на підставі заяви однієї зі сторін у місячний термін з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності на засіданні комісії однієї зі сторін спору при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди відсутньої сторони на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладення розгляду спору може бути лише з поважних причин. Відсутність однієї зі сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляду та прийняття рішення.

Відповідно до п. 1.5 даного Положення, рішення узгоджувальної комісії є підставою для прийняття ухвали міської ради про затвердження документації із землеустрою.

За встановлених обставин справи, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про порушення прав позивачки прийняттям узгоджувальною комісією названого вище рішення, оскільки таке приймалось у відповідності до державного акта на право власності позивачки на землю та на підставі поданих на розгляд комісії документів, які вимагаються згідно з Положенням (протилежного не встановлено і позивачкою про це не зазначено), а тому, за відсутності належних доказів, які б підтверджували порушення прав позивачки, як землевласника та/або землекористувача, сам по собі факт прийняття такого рішення у відсутності сторони позивачки на засіданні комісії не є безумовною підставою, у розумінні положень статтей 15, 16 ЦК України, для висновку про його незаконність. Окрім того, сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок.

Отже, суд першої інстанції правильно вирішив по суті спір, відмовивши у задоволенні заявлених позивачкою вимог, доводи апеляційної скарги на дають підстав для висновку про допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 16 вересня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич