Справа № 463/2181/17 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-з/811/150/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
04 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В.,
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
секретаря Матяш С.І.
з участю представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львова заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» про зобов`язання до вчинення дій, демонтаж вентиляційних систем, -
У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ТзОВ «Гетьманський шлях», який уточнивши, просила зобов`язати відповідача демонтувати витяжні вентиляційні системи, які проходять і прикріплені під балконом загального користування на другому поверсі в дворі будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТзОВ «Гетьманський шлях»

про зобов`язання до вчинення дій, демонтаж вентиляційних систем відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено.

Зобов`язано ТзОВ «Гетьманський шлях» демонтувати витяжні вентиляційні системи, які проходять і прикріплені під балконом загального користування на другому поверсі в дворі будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ТзОВ «Гетьманський шлях» на користь ОСОБА_2 640 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 960 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року касаційну скаргу ТзОВ «Гетьманський шлях» задоволено частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На новому розгляді постановою Львівського апеляційного суду від 09.11.2021 рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10.12.2019 про відмову у задоволенні позову, залишено без змін, а апеляційну скаргу представника позивача - без задоволення.

Тобто, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10.12.2019 про відмову у задоволенні позову набрало законної сили.

У подальшому рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10.12.2019 та постанова Львівського апеляційного суду від 09.11.2021 залишені у силі постановою Верховного Суду від 26.04.2022 (а.с. 73-80).

20.01.2022 відповідач ТзОВ «Гетьманський шлях» звертався до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, покликався на те, що судом касаційної інстанції при прийнятті постанови від 10 лютого 2021 року не вирішено питання про стягнення з позивачки судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги (т. 4 а.с. 82).

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» про зобов`язання до вчинення дій, демонтаж вентиляційних систем (т. 4 а.с. 96).

Зокрема, касаційний суд покликаючись на висновок Великої Палати Верховного Суду висловлений у постановах від 27 червня 2018 року № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242 цс18), від 13 березня 2019 року № 753/1534/16-ц (провадження № 14-56цс19), зазначив, що у випадку, коли за наслідками розгляду касаційної скарги оскаржувані рішення скасовані та справа направлена на розгляд до суду першої (апеляційної) інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

27.07.2022 на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ТзОВ «Гетьманський шлях» про ухвалення додаткового рішення. У заяві зазначає, що касаційний суд не вирішив питання стягнення з позивача судового збору, сплаченого відповідачем за подання касаційної скарги, яка постановою Верховного Суду від 10.02.2021 була задоволена частково. ТзОВ «Гетьманський шлях» понесено витрати у розмірі 1280,00 грн. за подання касаційної скарги, при цьому оскільки касаційний суд не ухвалював у справі остаточного рішення, а таке було постановлено Львівським апеляційним судом, при цьому питання судових витрат апеляційний суд не вирішував, просить постановити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 1280,00 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла таких висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із п. п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 вказаної статті унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги у даній справі проводився з повідомлення учасників справи, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться також у відкритому судовому засіданні з повідомлення учасників справи, явка яких відповідно до ст.128 ЦПК України не є обов`язковою.

Перевіряючи підставність заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів враховує таке.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

В свою чергу, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду від 18.05.2020 року в справі №530/1731/16- ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що у разі, якщо касаційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або змінює судові рішення повністю або частково (ст.412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (ст.411 ЦПК України) або постановлено будь яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат», (аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 242/4741/16-ц, від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17).

Зважаючи на те, що після касаційного перегляду дана справа була передана касаційною інстанцією на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а остаточне у справі рішення ухвалено Львівським апеляційним судом 09.11.2021, саме апеляційний суд вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись загальними правилами розподілу таких.

Згідно із п. 8 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове рішення може бути ухвалене судом лише після прийняття рішення по суті спору за наявності підстав, перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року, справа №464/944/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Як зазначалося вище, заява про ухвалення додаткового рішення подана ТзОВ «Гетьманський шлях» 27.07.2022, тобто до закінчення строку на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 09.11.2021, яка у даній справі є остаточною.

Сплата судового збору у прозмірі 1280,00 грн. за подання касаційної скарги ТзОВ «Гетьманський шлях» на постанову Львівського апеляційного суду від 29.10.2020 підтверджується платіжним дорученням № 406 від 25.11.2020 (т. 2 а.с. 128, т. 5 а.с. 105).

При цьому, постановою Верховного Суду від 10.02.2021 касаційну скаргу ТзОВ «Гетьманський шлях» задоволено частково, а постанову Львівського апеляційного суду від 29.10.2020 скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене та те, що Львівський апеляційний суд ухвалив у даній справі остаточне рішення по суті заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, підстави для відмови у задоволенні заяви ТзОВ «Гетьманський шлях» про ухвалення додаткового рішення з розподілу судових витрат по сплаті відповідачем судового збору, відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що рішення по суті спору апеляційним судом ухвалено на користь заявника ТзОВ «Гетьманський шлях» і таке набрало законної сили, понесені ним по справі витрати у вигляді судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 1280,00 грн необхідно стягнути з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідача, зважаючи на доведеність факту їх понесення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» судовий збір сплачений за подання касаційної скарги у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складений 04 жовтня 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк