Справа № 462/5712/16-ц
УХВАЛА

19 вересня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Демидюк О.В.,

з участю: представника скаржника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

приватного виконавця Петруся І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петруся Ігоря Богдановича,

в с т а н о в и в:

Скаржник подав до суду скаргу на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петруся Ігоря Богдановича, яку в подальшому уточнив, в якій просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петруся І. Б. звернути стягнення на належне боржнику ОСОБА_4 майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 21 74 29 31 18 252, земельну ділянку з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 26 01 31 21 18 252 та земельну ділянку з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 26 01 00 61 82 52, що належить боржнику на праві власності. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петруся І.Б. перебуває виконавче провадження АСВП № 63300706 з виконання виконавчого листа №462/5712/16-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова 07.10.2020, про стягнення з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: 13644, с. Княжики, Ружинський район Житомирської області)на користь ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованості у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) євро, що на день відкриття виконавчого провадження згідно курсу НБУ складає 166 699 гривень. 13.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато виконавчі дії. Згідно відповідей фінансових установ на постанову про арешт коштів боржника від 13.10.2020, виявлено відкриті рахунки з наявним залишком коштів лише у АТ КБ «ПриватБанк». Приватним виконавцем, виставивши платіжну вимогу, в примусовому порядку списано 764,46 гривень, з яких 631,22 гривень перераховано стягувачу, стягнуто 70,12 гривень витрат на проведення виконавчих дій та 63,12 основної винагороди приватного виконавця. Згідно інформації з Державного рестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_4 зареєстровано ряд об`єктів нерухомого майна, в тому числі і 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 . Згідно інформації, наданої Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою від 17.02.2021 року, 11.07.2018 було заведено спадкову справу №157/2018 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої ОСОБА_4 11.07.2018. До складу спадкового майна входить 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 . Свідоцтво про право на спадщину не видавалося, у зв`язку із відсутністю заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно відповіді Залізничної районної адміністрації від 13.04.2021, за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає. З вищенаведеного можна зробити висновок, що боржник ОСОБА_4 вступила у спадщину за померлим ОСОБА_5 , проте майно, а саме 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 не було зареєстроване у встановленому порядку. 15.06.2021 Залізничним районним судом м. Львова винесено ухвалу про звернення стягнення на нерухоме майно - 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 . Окрім того, згідно з інформацією з Державного рестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у власності боржника знаходяться дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Оскільки по 01.07.2021 звернення стягнення на них унеможливлювалось Мораторім на реалізацію земель сільськогосподарського призначення встановленого Земельним кодексом України, то приватному виконавцю не видавалось можливим звернути стягнення на вказані земельні ділянки. Згідно даних Реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки, які належать боржнику, перебувають в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГНЕТ-ЦЕНТР». Боржником систематично подаються скарги на дії приватного виконавця Петруся І.Б. в Міністерство юстиції України щодо недопущення звернення стягнення на арештовану квартиру АДРЕСА_3 з мотивів порушення черговості звернення стягнення на майно боржника, передбачене ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак виконавцем не вживається достатніх заходів для виконання рішення суду. Просить скаргу задовольнити.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просить таку задовольнити.

Приватний виконавець Петрусь І.Б. в судовому засіданні пояснив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 63300706 з виконання виконавчого листа №462/5712/16-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова 07.10.2020, про стягнення з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: 13644, с. Княжики, Ружинський район Житомирської області)на користь ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованості у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) євро, що на день відкриття виконавчого провадження згідно курсу НБУ складає 166 699 гривень. Виконавчі дії ним виконуються згідно норм чинного законодавства.

Представник боржника ОСОБА_4 адвокат Жогальська І.Ф. заперечила проти задоволення скарги, подавши письмові заперечення, та пояснила, що по суті скаржник просить втрутитись в комтенцію приватного виконавця та надати йому вказівки щодо виконання судового рішення, що є неприпустимим. Суд не може підміняти повноваження виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення. Обраний скаржником спосіб захисту прав у виконавчому провадежнні, який зводиться до зобов`язання приватного виконавця звернути сятнення на нерухоме майно боржника, не узгоджується з положеннями ст. 451 ЦПК України. Окрім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2021, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23.11.2021, звернуто стягнення на нерухоме майно: 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 . Отже, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, є власне способом виконання рішення суду від 28.01.2020 по справі №462/5712/16-ц. 02.02.2022 приватним виконавцем Петрусь І.Б. винесено вимогу про надання доступу 17.02.2022 о 17.00 год. до приміщення квартири АДРЕСА_3 для проведення опису та накладення арешту. ОСОБА_4 , яка проживає в Житомирській області, подано заяву про відкладення виконавчих дій, яка мотивована тим, що за станом здоров`я вона не має можливості прибути на вказану дату у м. Львів, а її представник перебувала на лікарняному. Окрім того, приватному виконавцю Петрусю І.Б. боржником ОСОБА_4 подавалась заява про звернення стягнення на її пенсію без звернення стягнення на майно, однак у такій їй було відмовлено. Враховуючи вищенаведене, відсутні передбачені законодавством підстави для задоволення скарги, а тому просила у задоволенні такої відмовити.

Заслухавши представника скаржника, приватного виконавця, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 8 вересня 2020 року, у справі № 462/5712/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики позов задоволено та стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) євро, також 1391 грн. 36 коп судового збору.

На виконання вказаного судового рішення 7 жовтня 2020 року Залізничним районним судом м. Львова видано два виконавчих листи № 462/5712/16 про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вищевказаних сум.

На підставі виконавчого листа № 462/5712/16, виданого 7 жовтня 2020 року Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5000 євро, приватний виконавець Петрусь І.Б. постановою від 13 жовтня 2020 року відкрив виконавче провадження АСВП № 63300706.

Постановою від 13 жовтня 2020 приватний виконавець Петрусь І.Б. наклав арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору 183439,02 грн.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем Петрусь І.Б. встановлено, що боржник ОСОБА_4 доходів не отримує, коштів на рахунках в банківських установах не має, відсутні дані про реєстрацію за ОСОБА_4 транспортних засобів.

Постановою від 22 січня 2021 приватний виконавець Петрусь І.Б. звернув стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 , що отримує у ТОВ «СІГНЕТ-ЦЕНТР».

Встановлено, що станом на теперішній час стягнуто з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 631,22 грн.

Окрім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2021 задоволено подання приватного виконавця Петруся І.Б. та звернуто стягнення на нерухоме майно: 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , яке не зареєстровано у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_4 , для виконання ОСОБА_4 зобов`язань за виконавчими листами у справі № 462/5712/16, виданих 7 жовтня 2020 року Залізничним районним судом м. Львова.

Згідно інформації з Державного рестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.04.2021, за ОСОБА_4 зареєстровано на праві спільної часткової власності 2/3 частки трьохкімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28 січня 2020 року та постановою Львівського апеляційного суду від 8 вересня 2020 року встановлено, що згідно спадкової справи № 157/2018, посвідченої Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою (індекс справи 02-14) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ОСОБА_4 на підставі Заяви про прийняття спадщини від 11.07.2018 прийняла спадщину від брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не відмовилася від неї.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 7 лютого 2018 року визначено частку боржника ОСОБА_5 в розмірі 1/3 ідеальної частки у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, ОСОБА_4 11.07.2018 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , однак не зверталася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцва про право на спадщину. Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 , проте у встановленому законом порядку остання не зареєструвала своє право власності на вказане нерухоме майно.

Окрім цього, відповідно до Інформації з Державного рестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.07.2021, за ОСОБА_4 зареєстровано на праві власності земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0003, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку кадастровий номер :06:000:0080, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0142, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Щодо покликання боржника на те, що вона має дохід у вигляді пенсії, однак приватним виконацем у задовленні її заяви відмовлено, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутня заява стягувача щодо звернення стягнення на доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення, сума боргу перевищує п`ять міінімальних розмірів заробітної плати, а в боржника наявне майно для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, приватний виконавець не може звернути стягнення на доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення.

Окрім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2021 задоволено подання приватного виконавця Петруся І.Б. та звернуто стягнення на нерухоме майно: 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , яке не зареєстровано у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_4 , для виконання ОСОБА_4 зобов`язань за виконавчими листами у справі № 462/5712/16, виданих 7 жовтня 2020 року Залізничним районним судом м. Львова.

02.02.2022 приватним виконавцем Петрусь І.Б. боржнику ОСОБА_4 надіслно вимогу виконавця про надання доступу приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на 17.02.2022 о 17.00 год. з метою опису та арешту майна боржника, однак такого йому надано не було.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п.4 та п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння божника безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частинами 3, 4 статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Разом з тим, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», ЦПК України, сторони та інші учасники виконавчого провадження можуть оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, якщо вважають, що такими порушено їхні права чи свободи.

Крім цього, відповідно до ст. 36 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року вбачається, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційні повноваження в більш звуженому розумінні це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13.

Таким чином, повноваження виконавця щодо передачі на реалізацію майна боржника для задоволення грошових вимог стягувача є дискреційними повноваженнями, в які суд не може втручатися.

Вимог щодо визнання рішень, дій чи бездіяльності виконавця незаконними та оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності, скаржником не заявлено.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд приходить до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 21.09.2022.

Суддя: