Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2009/21

Провадження № 2/126/149/2022

"08" вересня 2022 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Янчуком О.Д.

за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дудіна Л.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Якименка М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу загального провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з тих підстав, що як стверджує відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 449190 від 07.06.2021, 07.06.2021 о 13 год. 20 хв. в м. Бершадь по вул. Покровській ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції до транспортного засобу Volkswagen Passat, який рухався попереду, внаслідок цього допустив зіткнення з вказаним автомобілем, який знаходився попереду нього. Вказаними діями відповідач порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 21.07.2021 у справі № 126/1375/21 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вищевказана постанова суду набрала законної сили 03.08.2021. За заявою позивача отримано висновок експертного дослідження № 81Е-06/2021 щодо вартості матеріального збитку, виконаного ПП ЕНДЦ "Експертиза", згідно якого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу позивача внаслідок вищевказаного ДТП склала 124321,36 грн. Рекомендованим листом від 11.06.2021 з метою участі відповідача повідомлено про час і місце проведення експертом оцінки завданих ним матеріальних збитків, однак відповідач таким правом не скористався. Вартість послуг з оцінки матеріального збитку, яку сплатив позивач ПП ЕНДЦ "Експертиза" за оцінку вартості матеріального збитку склала 4423 грн. Вважає, що протиправність дій відповідача та їх причинно-наслідковий зв`язок у завданні позивачу матеріального збитку в сумі 124321,36 грн. встановлена належним чином, зокрема згаданою постановою Бершадського районного суду Вінницької області, висновком експертного дослідження № 81Е-06/2021. Відповідач порушив також і право позивача на безпечні умови для дорожнього руху, завдавши при цьому йому матеріальної шкоди. Цивільна відповідальність автомобіля, власником якого є відповідач, була застрахована в ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", а тому 27.08.2021 остання сплатила їй страхове відшкодування у розмірі 77163,20 грн. Оскільки розмір матеріальних збитків, завданих їй відповідачем складає 124321,36 грн., а страхова компанія повернула їй лише 77163,20 грн., тому з відповідача необхідно стягнути різницю в розмірі 47158,16 грн. (123321,36 - 77163,20 = 47158,16 грн.). Загальний розмір шкоди, спричиненої ДТП складає 81581,16 грн. (47158,16 грн. матеріального збитку + 4423 грн. витрат для підтвердження розміру матеріального збитку + 30000 грн. моральної шкоди = 81581,16 грн.). Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 30000 грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 81581,16 грн. завданої шкоди та всі судові вирати, в тому числі 908 грн. судового збору, 20000 грн. за надання професійної правничої допомоги адвокатом.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого не погоджується з позовними вимогами та заперечує проти їх задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 1166 ЦК України передбачено відшкодування шкоди. Проте з вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України від 01.07.2004 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-ІV). У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 вищезазначеного Закону). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. 02.04.2021 між ПАТ "НАСК "Оранта" та ним було укладено договір серії АТ № 0019848 обов`язкового страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 . З огляду на це, на правовідносини, що склались внаслідок ДТП поширюються норми Закону № 1961-ІV у редакції, яка діяла на момент ДТП. Звертаючись до суду з вимогою стягнути з нього 47158,16 грн., які різницю між розміром матеріальних збитків і виплаченою страховою сумою, позивачем не взято до уваги те, що відповідно до умов вищезазначеного договору ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого становить 130000 грн. Вказана обставина є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди. Крім того, варто зазначити, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов`язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема в праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов`язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого. В порушення цього принципу, звертаючись до суду з позовною вимогою, позивач приховала той факт, що вона зверталась та отримала страхове відшкодування за наслідками цієї ж ДТП і від ПАТ "СК "Країна", про що йому стало відомо після отримання претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу. Навіть у випадку, якби він був у справі належним відповідачем в частині стягнення матеріальної шкоди, то й тоді існують додаткові підстави для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивачем здійснено визначення вартості матеріальних збитків з порушенням вимог Закону № 1961-ІV та до суду не надано належних та допустимих доказів. Відповідно до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону № 1961-ІV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в стягненні з нього 4423 грн., як витрат для підтвердження розміру матеріального збитку. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, позивачка не надала до суду належних і достовірних доказів, які б підтверджували, що витрати на надану їй правову допомогу є реальними, розумними, обгрунтованими та неминучими. А надані докази: договір про надання правової допомоги, акт, документ про оплату лише підтверджують розмір коштів, сплачених нею, як фіксована сума. Просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ПАТ "НАСК "Оранта" директор департаменту юридичного забезпечення Кучма О.Л. надала письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до яких позивач звернулась до ПАТ "НАСК "Оранта" з заявою про страхову виплату, ПАТ "НАСК "Оранта" провела страхове розслідування, визначила розмір збитку та здійснила виплату в сумі 77163,20 грн., що підтверджується і в позовній заяві. Сплачена сума без ПДВ 9645,17 грн., оскільки ПДВ не сплачується якщо виплата не на СТО, а "на руки" потерпілому, при наданні страховику доказів оплати та ремонт ТЗ, страховик доплачує ПДВ (п. 36.2 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страхову виплату позивач отримала через АТ "Ощадбанк", про що просила у заяві про страхове відшкодування. Позивач не надала ПАТ "НАСК "Оранта" акту виконаних робіт ремонту ТЗ. Також страховик відняв франшизу 2500 грн. - частина збитку, що не відшкодовується страховиком (ст. 12 вищезазначеного Закону), розмір франшизи зазначено в полісі. Також страховик здійснив виплату з врахуванням зносу, знос не відшкодовується по полісу ЦВ (ст. 29 вищезазначеного Закону, п.п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів). Оскільки на час ДТП на забезпечений транспортний засіб було два поліси цивільної відповідальності, то ПАТ "НАСК "Оранта" після сплати страхового відшкодування звернулась до СК "Країна" за компенсацією 50 відсотків страхової виплати, надавши документи, на підставі яких була проведена виплата. СК "Країна" не надала жодних зауважень щодо правильності проведених розрахунків. Також взертає увагу, що є розбіжність між ремонтними калькуляціями, на підставі якої здійснювався розрахунок та ремонтної калькуляції, що є додатком до висновку, наданого позивачем. Розбіжність виникла через визначення різної кількості деталей, які пошкоджені у транспортному засобі та розрахунку вартості "деталеробіт". Наприклад відповідно до протоколу огляду, складеного представником ПАТ "НАСК "Оранта", який відмовився підписувати представник потерпілої ОСОБА_3 , зазначено, що є пошкодження, які не відносяться до ДТП: скляні деталі - скло вітрове лобове - тріщина. Відповідно до ремонтної калькуляції (додатку до висновку експертного дослідження, долученого до позову), вартість вітрового скла 11220 грн., вартість роботи по заміні вітрового скла 1050 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 449190 від 07.06.2021, 07.06.2021 о 13 год. 20 хв. в м. Бершадь по вул. Покровській ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції до транспортного засобу Volkswagen Passat, який рухався попереду, внаслідок цього допустив зіткнення з вказаним автомобілем, який знаходився попереду нього. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 21.07.2021 у справі № 126/1375/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ "НАСК "Оранта" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.04.2021 із страховою сумою на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 130000 грн. Строк дії цього полісу з 03.04.2021 до 02.04.2022.

Ці обставини визнаються учасниками справи, тому, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню, у суду не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачка зверталась до ПАТ "НАСК "Оранта" з заявою про страхове відшкодування та до ПП ЕНДЦ "Експертиза" з заявою про визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.

Відповідно до листа ПАТ "НАСК "Оранта" № 09-02-17 від 02.05.2022 щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen В6 державний номерний знак НОМЕР_2 внслідок дорожньо-транспортної пригоди від 07.06.2021 за участю забезпеченого транспортного засобу Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.04.2021 № АТ/0019848 повідомлено наступне. Розрахунок страхового відшкодування за цим страховим випадком було здійснено відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-ІV зі змінами та доповненнями (далі - Закон). При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду від 17.06.2021 пошкодженого транспортного засобу Volkswagen В6 державний номерний знак НОМЕР_2 , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 (далі - Методика). Оскільки строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу перевищує 7 років, то значення коефіцієнту фізичного зносу застосовується на загальних підставах і становить 61 %. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 06.08.2021 матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Volkswagen В6 державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП склав 89308,38 грн. (з ПДВ) (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 179824,57 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 89308,38 грн. Згідно зі страховим актом № ОЦВ-3Д-21-02-53457/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування НАС "Оранта" 12.08.2021 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 77163,21 грн. (89308,38 грн. - 9645,17 грн. (ПДВ) - 2500 грн. (франшиза) на ім`я потерпілої особи.

Вищезазначене також підтверджується розрахунком страхового відшкодування від 06.08.2021 та страховим актом № ОЦВ-3Д-21-02-53457/1 від 09.08.2021.

Згідно висновку експертного дослідження № 81Е-06/2021 від 26.06.2021, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Volkswagen Passat, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди в цінах станом на час виконання даного дослідження складає 124321,36 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Volkswagen Passat, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди в цінах станом на час виконання даного дослідження складає 124321,36 грн.

Відповідно до претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу вих. № 65790/ІНС від 17.11.2021, ПАТ СК "Країна" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 12000 грн.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2, ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ст.ст. 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За нормами ст. 3 Закону України № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У підпункті 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 ст. 35).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до підпунктів 37.1.1, 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону України № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону України № 1961-ІV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16-ц (провадження № 14-310цс18), від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) та Верховним Судом в постановах від 21 березня 2019 року у справі № 758/16132/16-ц (провадження № 61-30263св18), від 01 липня 2019 року у справі № 513/1275/14-ц (провадження № 61-22420св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 748/1893/18 (провадження № 61-11557св19) та від 22 квітня 2021 року у справі № 754/5626/19 (провадження № 61-2061св20).

Ст. 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у ст. 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19)).

Разом з тим, у Постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 363/5092/18 викладено позицію про те, що позивач, отримуючи від ПАТ "НАСК "Оранта" страхове відшкодування у розмірі, яке визначене із урахуванням зносу транспортного засобу на день страхового випадку, з ним фактично погодилась, такий розрахунок чи дії страхової компанії не оспорювала. За таких обставин, після отримання позивачем суми страхового відшкодування у розмірі, яка була визначена ПАТ "НАСК "Оранта" (у межах ліміту відповідальності) із урахуванням зносу транспортного засобу на день страхового випадку, підстав для стягнення з відповідача (винуватця заподіяної шкоди) різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності) немає.

Тому суд прийшов до висновку, що в даному випадку відсутні підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі.

Окрім вимог про стягнення матеріальної шкоди позивачем також заявлено вимоги про стягнення із відповідача моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. В даному випадку моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо до нього особисто, та у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача та третьої особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під час розгляду справи в суді представником позивача не було належним чином обгрунтовано, з чого виходив позивач визначаючи таку суму моральної шкоди. Ці відомості у позовній заяві відсутні. На прохання представника відповідача надати суду докази, які б свідчили про період часу, в який позивач не міг користуватись транспортним засобом представник позивача не зміг.

З огляду на вищевикладене вище, позов не підлягає задоволенню і в цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVTN AND OTHERS v. UKRAINE. № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі ст.ст. 3, 28, 29, 33, 36, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-ІV, ст. 979, ч.1 ст. 1166, ст. 1167, ч. 1, 2 ст. 1187, ст. 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 83, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (, вул. Здолбунівська 7Д, корпус Г, м. Київ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 19.09.2022.

Суддя В. І. Гуцол