№ 207/1691/22
№ 2/207/846/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Бар`єр», в якій посилається на те, що він у період з 2017 року по 2021 рік він знаходився у трудових відносинах з Державним підприємством «Бар`єр». В цей період трудових відносин з відповідачем йому була нарахована, але до теперішнього часу не виплачена заробітна плата у розмірі 51606 грн. 08 коп. та компенсація по втраті частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 64827 грн. 86 коп. У 2021 році він був звільнений за угодою сторін згідно наказу по ДП «Бар`єр» від 09.12.2021 року № 34/ос.

В день його звільнення відповідач письмово не повідомив про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ст. 116 КЗпП України.

Крім того, ст. 117 КЗпП України передбачено виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно довідки виданої ДП «Бар`єр» від 30.06.2022 року № 03/131, середньоденна заробітна плата за два календарні місяці перед звільненням склала 605 грн. 50 коп. у зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, враховуючи, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 140 робочих днів, з відповідача підлягає стягненню середньоденний заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає суму 84770 грн. 00 коп.

Просить стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» на його - ОСОБА_1 користь заборгованості по заробітній платі в розмірі 51606 грн. 08 коп.; компенсацію по втраті частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 64827 грн. 86 коп., та середньоденний заробіток за час затримки розрахунку у сумі 84770 грн. 00 коп.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 51606 грн. 08 коп. та середньоденного заробітку за час затримки розрахунку у сумі 84770 грн. 00 коп. підтримав у повному обсязі, уточнив позовні вимоги в частині стягнення компенсації по втраті частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, та просив стягнути суму компенсації по втраті частини заробітної плати в розмірі 16431 грн. 98 коп.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 2017 року по 2021 рік знаходився у трудових відносинах з Державним підприємством «Бар`єр», та був звільнений за угодою сторін згідно наказу по ДП «Бар`єр» від 09.12.2021 року № 34/ос, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до Довідки про заборгованість по заробітній платі виданої Державним підприємством «Бар`єр», ОСОБА_1 дійсно працював на Державному підприємстві «Бар`єр» з 10.07.2017 року, заборгованість станом на 10.01.2022 року із заробітної плати складає 51606 грн. 08 коп. (а.с. 5).

Відповідно до Довідки про розрахунок компенсації середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні звільненого (09.12.2021 р.) працівника ДП «Бар`єр» ОСОБА_1 виданої Державним підприємством «Бар`єр», середньоденна заробітна плата за останні два місяці, що передують місяцю звільнення склала 605 грн. 50 коп. (а.с. 6).

Відповідно до Довідки про розрахунок компенсації по втраті частини заробітної плати звільненого (09.12.2021 р.) працівника ДП «Бар`єр» ОСОБА_1 виданої Державним підприємством «Бар`єр», нарахована сума компенсації по втраті частини заробітної плати складає 16431 грн. 98 коп. (а.с. 26).

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч. 1ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За приписами ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, судом дійсно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач має борг перед позивачем по виплаті заробітної плати, а тому, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем, у зв`язку із чим вони підлягають захисту судом шляхом стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати у розмірі 51606 (п`ятдесят одна тисяча шістсот шість) грн. 08 коп., як визначено в довідці від 10.01.2022р. за №03/01 виданої Державним підприємством «Бар`єр» (а.с. 5), та компенсації по втраті частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 16431 грн. 98 коп., як визначено в довідці від 19.09.2022р. за №03/236 виданої Державним підприємством «Бар`єр» (а.с. 25).

Разом з цим, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України).

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

При цьому, визначальним для доведення позову є такі юридично значимі обставини: невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Враховуючи наведене, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку, оскільки не провів з працівником розрахунку в день звільнення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8лютого 1995року №100 (далі Порядок).

Згідно зазначеного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд погоджується із наданим стороною відповідача розрахунком від 30.06.2022 р. № 03/131 (а.с. 6), згідно якого середньоденна заробітна плата за останні два місяці, що передують місяцю звільнення склала 605 грн. 50 коп.

Враховуючи, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 140 робочих днів, з відповідача підлягає стягненню середньоденний заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає суму 84770 грн. 00 коп. (605,50 грн. х 140).

Заперечень проти позову відповідачем не надано, тому оскільки відповідачем жодна з обставин, зазначених за текстом позовної заяви не оспорюється, їх наявність слід вважати доведеною.

Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1528 грн. 08 коп.

Керуючись ст. ст. ст. 12, 13, 81, 82, ст. 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку, задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр», , знаходиться за адресою: м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 179Б, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість по заробітній платі у розмірі 51606 (п`ятдесят одна тисяча шістсот шість) грн. 08 коп. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр», , знаходиться за адресою: м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 179Б, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , компенсацію по втраті частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 16431 (шістнадцять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 98 коп. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр», , знаходиться за адресою: м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 179Б, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 84770 (вісімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. 00 коп. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» в дохід держави судовий збір в сумі 1528 грн. 08 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко