Справа № 522/9398/19
УХВАЛА

31 жовтня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Тончевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гузя Григорія Васильовича про відвід головуючому по справі судді,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С. слухається цивільна справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми, на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору.

Представник відповідача в день судового засідання заявив головуючому по справі судді відвід, посилаючись на те, що суддя є упередженою, зазначене підтверджується тим, що судом з порушенням вимог чинного законодавства задовольняються клопотання, заявлені представником позивача.

Учасники справи до суду не з`явились, були повідомлені належним чином, представником позивача адвокатом Сіржантом Ю.В. та представником відповідача адвокатом Гузем Г.В. були подані клопотання про проведення судового засідання з розгляду заяви про відвід за їх відсутності.

Суд, проаналізувавши заяву представника відповідача, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки доводи позивача щодо упередженості судді та порушення прав відповідача нічим не підтверджені.

Вказані обставини, які викладені представником відповідача, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Ні у заяві про відвід, а ні у судовому засіданні заявником не доведено упередженість судді у розгляді справи.

Тому вказана заява про відвід судді Єршової Л.С. не підлягає задоволенню.

У той же час представник відповідача висловлює недовіру до суду, пов`язану з упередженістю судді та прийняттям судових рішень на користь позивача не тільки у заяві про відвід судді, а і у інших процесуальних документах, що подаються ним до суду.

Такі посилання представника відповідача суд розцінює як заявлені з метою тиску на суд задля ухвалення рішення на його користь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу передбачено, що «кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

При розгляді заяви про самовідвід, слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Так, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про самовідвід судді, адже в іншому випадку це буде розцінене як порушення права особи на справедливий суд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Обґрунтування задоволення заяви про самовідвід полягає у наведених в заяві представника відповідача про відвід судді недостовірних відомостей, що стали винятковим випадком для задоволення заяви про самовідвід після спливу строку встановленого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, з метою уникнення будь-яких спроб посягань учасників судового процесу в справі на гарантії дотримання судом принципів законності, для запобігання у подальшому сумнівів у необ`єктивності головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, для забезпечення усунення будь-яких сумнівів у сторін, щодо неупередженості в розгляді даної цивільної справи, заявлений самовідвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гузя Григорія Васильовича про відвід головуючому по справі судді, відмовити.

Заяву судді Приморського районного суду міста Одеси Єршової Л.С. про самовідвід у справі №522/9398/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми, на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору, задовольнити.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова