П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року місто Київ

справа №761/25988/21

провадження№22-ц/824/6605/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д.0, Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер»

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Некрасовим Олексієм Сергійовичем,

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 3 лютого 2022 року, постановлену у складі судді Макаренко І.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ "Телеканал "Інтер" про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити дії, визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Некрасов О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою до ПрАТ «Телеканал «Інтер» про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації. До позовної заяви було долучено роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №454/3291/20, а також роздруківку з офіційного сайту судової влади у цій справі. Вказані додатки були долучені з метою підтвердження позиції позивача стосовно недостовірності інформації, оприлюдненої відповідачем, а саме - стосовно вчинення особою кримінального правопорушення (отримання неправомірної вигоди). Справа за обвинуваченням зазначеної особи перебуває на розгляді Сокальського районного суду Львівської області. Вирок в рамках справи на момент подання позовної заяви винесений не був, а отже, твердження про вчинення особою кримінального правопорушення є неправдивим.

10 вересня 2021 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Серед недоліків позовної заяви суд зазначив необхідність засвідчення електронним цифровим підписом СD-диски, які додані до позову та надання належним чином засвідчених копій судових рішень у справі № 454/3291/20 (справа перебуває у провадженні Сокальського районного суду Львівської області).

Ухвалу про усунення недоліків позовної заяви він як представник позивача отримав на електронну пошту 13 вересня 2021 року. Того ж дня, з метою виконання ухвали суду він звернувся до Сокальського районного суду Львівської області із заявою про надання документів, а саме: засвідчених відповідальною службовою особою апарату суду та печаткою суду копій ухвал Сокальського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2020 року, 15 лютого 2021 року та від 16 квітня 2021 року у справі № 454/3291/20.

16 вересня 2021 року належним чином завірені копії вказаних ухвал були направлені судом на його адресу (поштове відправлення №269). Таке відправлення він отримав лише 20 вересня 2021 року.

14 вересня 2021 року копії ухвал у справі №454/3291/20 були направлені Сокальським районним судом на його електронну пошту. 15 вересня 2021 року у зв`язку з неможливістю отримати ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2020 року, 15 лютого 2021 року та від 16 квітня 2021 року у справі № 454/3291/20 у п`ятиденний строк, встановлений Шевченківським районним судом міста Києва в ухвалі від 10 вересня 2021 року, він направив суду клопотання про виправлення недоліків позовної заяви, до якого долучив: електронні докази в електронній копії, засвідчені електронним підписом відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦПК України. Копії судових рішень у справі № 454/3291/20 засвідчені ним як представником позивача.

Суд першої інстанції, як на підставу повернення позову у зв`язку з неповним виконанням ухвали суду про усунення недоліків зазначив, що заявник частково виправив недоліки, однак надані копії ухвал Сокальського районного суду Львівської області є засвідченими копіями з копій документів, що не передбачено чинним законодавством.

Вважає, таку ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки з метою підтвердження обставин та доводів, викладених у позовній заяві, позивач посилався на судові рішення (ухвали) суду, винесені в рамках справи №454/3291/20 Сокальським районним судом Львівської області. Разом з тим, в додатках до позовної заяви він, як представник позивача долучав саме роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №454/3291/20, отже, не вказував на долучення до справи саме судових рішень.

Таким чином, він долучив інформацію, що наявна у загальнодоступному джерелі інформації - Єдиному державному реєстрі судових рішень. Попри характер джерела інформації, наявність повного доступу до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд в ухвалі про залишення позову без руху вказав на необхідність долучення копій судових рішень у справі №454/3291/20.

Відповідно до приписів ст. 9 Закону України «Про доступ до судових рішень», особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків, може звернутися до апарату відповідного суду з письмовою заявою, зокрема, про: надання можливості виготовити копії судового рішення за допомогою власних технічних засобів або виготовлення копії судового рішення апаратом суду.

Відповідно до п. 1 розділу XI вказаної Інструкції, копії судових рішень видаються особам, які відповідно до чинного законодавства мають право на їх одержання.

Відповідно до б розділу XI Інструкції копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена шляхом: виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи; роздруківки електронного примірника судового рішення, оригінал якого збережений в АСДС, який містить електронні підписи відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Таким чином, за логікою суду першої інстанції, позивачу необхідно було долучити до позовної заяви саме завірену судом копію судового рішення. Більше того, враховуючи таку позицію, позивачу необхідно було би долучити аналогічну копію судових рішень, завірених саме судом, і до копії позовної заяви для відповідача, адже в іншому випадку такі копії не могли б вважатися доказами.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Частиною 3 ст. 6 Закону визначено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Вважає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виявив надмірний формалізм та порушив норми як ЦПК України, так і положення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 N 475/97-ВР.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 серпня 2022 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Телеканал «Інтер» про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 10 вересня 2021 року заяву залишено без руху. Залишаючи заяву без руху, суд першої інстанції вважав, що заява не відповідає загальним вимогам встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Зокрема зазначив, що документи (докази) подані з порушенням ст. 95, 100 ЦПК України, оскільки позивач зазначив у позовній заяві про наявність у нього оригіналів письмових доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, при цьому СD- диски, які додані до заяви не засвідчено у порядку встановленому ст. 100 ЦПК України, а копії судових рішень не засвідчені у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України. При цьому, суд звернув увагу на те, що засвідчення копій з копій документів чинним законодавством не передбачено.

Копію ухвали судом направлено на електронну пошту, та отримано представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Некрасовим О.С. 13 вересня 2021 року.

На виконання зазначеної ухвали суду, 15 вересня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Некрасовим О.С. надано до суду заяву про усунення недоліків, до якої додані електронні докази в електронній копії, засвідчені електронним підписом та судові рішення у справі № 454/3291/20, роздруковані з електронної пошти представника та засвідчені його підписом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 3 лютого 2022 року заяву визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з тим, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10 вересня 2021 року, не були усунуті в повному обсязі.

Визнаючи заяву неподаною та повертаючи її, суд першої інстанції виходив із того, що заявник частково виправив недоліки, однак надані копії ухвал Сокальського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2020 року, 16 квітня 2021 року та 15 лютого 2021 року були засвідченими копіями з копій документів, що не передбачено чинним законодавством.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст.175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175,177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Некрасова О.С. звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Телеканал «Інтер» про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та надала докази, які, на її думку, підтверджують позовні вимоги.

Подання наявних доказів разом з позовною заявою є правом позивача, а щодо інших доказів, то суд першої інстанції міг уточнити під час проведення попереднього судового засідання.

Представник позивача у позові зазначав, що долучає до матеріалів позову роздруківку судових рішень з ЄДРСР у справі № 454/3291/20, а також роздруківку з офіційного сайту судової влади у зазначеній справі, а не копії судових рішень.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.

Нормами ст. 3 вказаного Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до ст. 4 Закону судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Частиною 3 ст. б Закону визначено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Враховуючи наведене, необхідно звернути увагу на те, що суд який розглядає справу, може самостійно при здійсненні судочинства використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру, на який сторона у справі посилається як на доказ для доведення певних обставин, а тому суд помилково дійшов висновку про невідповідність доданих позивачем документів ст. 95 ЦПК України.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що часткове усунення недоліків позовної заяви не можна вважати невиконанням вимог ухвали суду про залишення без руху та мати наслідком повернення заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, та за змістом якої, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Проте на зазначене, суд першої інстанції не звернув уваги і постановив передчасну ухвалу про повернення позовної заяви.

Крім того, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не має права давати оцінку обраному позивачами способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Питання про належність і допустимість доказів, їх оцінку, суд має вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі. Позивач додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду, якщо ж докази не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справах: " Walchli v. France" від 26 липня 2007 року, "ТОВ "Фріда" проти України" від 08 грудня 2016 року).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції підстав для повернення позовної заяви не було, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Некрасовим Олексієм Сергійовичем, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 3 лютого 2022 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус