Справа № 581/168/22
Провадження № 2/581/78/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2022 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Самілик Н.М., представника позивача Козін Т.В., в режимі відеоконференцзв`язку за участі представника відповідача Вагоровської А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,

В С Т А Н О В И В:

Сутність заявлених до суду вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, уточнивши який, мотивувала його тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 2,943 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Липоводолинської селищної ради, Роменського району Сумської області (колишньої Московської сільської ради, Липоводолинського району, Сумської області) на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 126770, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31 від 22 квітня 2003 року (кадастровий номер :01:006:0105). Зазначала, що 01 вересня 2006 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, у відповідності з умовами якого нею передано орендареві у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,943 га строком на 5 років, який зареєстрований у Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 грудня 2007 року за № 90. У наступному 29 грудня 2012 року між нею та відповідачем по справі укладена додаткова угода про зміну і доповнення договору оренди землі від 01 вересня 2006 року, згідно з якою внесені зміни щодо строку дії договору оренди та розміру орендної тати, але оригінал даної угоди у неї відсутній, а відповідач відмовляється надавати їй екземпляр чи надавати копію, мотивуючи тим, що в них відсутній цей договір, до того ж 29 липня 2015 року укладена інша додаткова угода до договору оренди землі від 01 вересня 2006 року, згідно якої внесені зміни щодо строку дії договору оренди (договір укладено на 15 років) та розміру орендної плати, який становить 7 відсотків, що в грошовому виразі становить 6371 грн 78 коп. Також зазначила, що за увесь період дії договору оренди відповідачем щороку один раз на рік (інколи орендна плата розбивалась на декілька платежівів) сплачувалась орендна плата, при цьому орендна плата переглядалась відповідачем відповідно до п.13 договору в сторону збільшення та відповідно до того як збільшувався відсоток по орендній платі по району іншими орендарями, нащо вона не надавала ніякої згоди, але й не заперечувала. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки в 2015 році їй нараховано оренди 6371 грн 78 коп, в 2016 році 8738 грн 44 коп, в 2017 році 10923 грн 05 коп, в 2018 році 10923 грн 05 коп, в 2019 році -10923 грн 05 коп, в 2020 році 10923 грн 05 коп, в 2021 році сума нарахованої орендної плати становила 13107 грн 66 коп, але не виплачена. Крім того зазначила, що строк дії договору закінчується 04 грудня 2022 року і відповідачем по справі запропоновано їй поновити договір на новий строк, на що вона відмовилась. У зв 'язку з тим, що вона відмовилась від підписання договору відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив їй орендної плати за користування земельною ділянкою, розмір якої відповідно до відомостей з ДРФОПП становить 13107 грн 66 коп (виписка з її рахунку), згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік дана сума нарахована та зарахована їй в суму доходу. Із метою вирішення справи у позасудовому порядку в січні 2022 року позивачка надіслала відповідачу лист з вимогою сплатити кошти за оренду на що їй була надана письмова відповідь у якій зазначено, що розмір орендної плати за період з 2015-го по 2021 рік відповідно до договору (6371 грн 78 коп в рік) становить 44602 грн 40 коп, станом на 30 грудня 2021 року орендарем сплачено на користь позивачки орендної плати на загальну суму 58802 грн 41 коп, тому відповідачем фактично сплачена орендна плата за 2015-2021 роки значно перевищує розмір договірної орендної плати, що свідчить про дострокове виконання орендарем свого обов`язку зі сплати орендної плати за договором, зокрема за 2021 рік, а отже орендар не порушував умов договору та вчасно виплачував орендну плату. Позивачка зазначила, що ніякої згоди на виплату орендної плати за майбутній період не надавала, а збільшення розміру орендної плати є добровільним рішенням орендаря за мовчазною згодою орендодавця відповідно до умов п. 13 Договору. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на її користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік у розмірі 13107 грн 66 коп, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 554 грн 45 коп та судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп сплачений нею при подачі позову до суду.

Позиція позивача, представника позивача, представника відповідача по даній справі

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні 20 липня 2022 року, підтримавши заявлений нею позов, суду пояснила про те, що з 2018 року виплата їй орендної плати проводиться грошими на її банківську картку, за 2021 рік вона жодних виплат в якості орендної плати від відповідача не отримувала, до цього вона отримувала орендну плату зерном, соломою та частину грошима, щороку відповідач до 2021 року до завершення календарного року проводив виплати орендної плати без будь-яких зволікань та в розмірах не менше ніж визначено договором. У телефонному режимі у 2021 році у неї відбулася розмова із представником відповідача щодо пропозиції підвищення орендної плати з її виплатою та із продовженням строку дії договору на новий термін, проте вона на це не погодилася, бо мала намір не продовжувати строк дії укладеного договору оренди землі. 13 липня 2022 року позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначала, що свої зобов`язання відповідач по договору оренди від 01 вересня 2006 року та додаткової угоди від 29 липня 2015 року не виконав, а саме відповідно до п.11 договору відповідач повинен був до 30 грудня 2021 року сплатити орендну плату за 2021 рік. Крім того, відповідачем не надано доказів щодо сплати орендної плати наперед за майбутні періоди, а підтвердженням виплати орендної плати наперед повинна бути її письмова заява. Окрім того якщо це була орендна плата наперед, то вона повинна б була відповідати тому розміру, який зазначений в додатковій угоді, а як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки в 2015 році їй було нараховано оренди - 6371 грн 77 коп, в 2016 році 8738 грн 44 коп, в 2017 році - 10923 грн 05 коп, в 2018 році 10923 грн 05 коп, в 2019 році 10923 грн. 05 коп, в 2020 році 10923 грн 05 коп, в 2021 році сума нарахованої орендної плати становила 13107 грн 66 коп, але не виплачена, тобто орендна плата з 2015 року змінювалась в сторону збільшення. Відповідачем не надано пояснень чому сума орендної плати за період дії договору майже кожного року була різна та чому нараховувалась саме така сума, як не надано до суду і копії первинних документів сплати орендної плати чи чітких розрахунків нарахованої та виплаченої орендної плати за період з 2015 по 2021 роки. Уважала, що орендна плата змінювалась в сторону підвищення, оскільки відповідно до п. 13 Договору від 01 вересня 2006 року орендна плата повинна переглядатись один раз на два роки в тому числі в разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі і в наслідок інфляції. Окрім того відповідно до п. 10 договору обчислення орендної плати повинно здійснюватися з урахуванням індексів інфляції. Крім того, зазначала, що зобов`язання щодо виплати орендної плати за 2021 рік було припинено в односторонньому порядку відповідачем, що суперечить нормам ст.598 ЦК України, де зазначено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Договором же не передбачені ті умови на які посилається відповідач як на підставу своїх заперечень. Зазначила, що згідно п. 13 договору від 01 вересня 2006 року передбачено, що орендна плата повинна переглядатись один раз на два роки в тому числі в зв`язку зі зміною розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі і в наслідок інфляції, що також передбачено і ч. 3 ст. 762 ЦК України, а самим договором не передбачена письмова згода орендодавця на перегляд орендної плати. Щодо висновків Верховного Суду, на які відповідач посилається, зазначила, що дані висновки не можуть бути застосовані судом, оскільки вони не є аналогічними, подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є справи з тотожним предметом спору, підставою позову, змісту позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне матеріально - правове регулювання спірних відносин. Щодо стягнення з неї витрати на професійну правничу допомогу розмір якої орієнтовно становить п`ять тисяч гривень, уважає, що дана сума витрат на правничу допомогу є завищеною та не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом послуг. Прохала суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі (а.с.64-66).

Представник позивача Козін Т.В. під час розгляду даної справи по суті підтримала заявлений позов із вищевикладених підстав та додатково суду пояснила про те, що до 2017 року орендна плата отримувалася позивачем у натуральній формі та у готівковій формах, надалі з 2018 року виключно у грошовій формі. Уважала, що кожні два роки орендна плата повинна змінюватися, збільшуючись в її розмірі через підвищення рівня інфляції, цін тощо, як це передбачено п. 13 діючого договору. У 2021 року за даними податкової служби позивачу нараховано, проте не сплачено 13107 грн орендної плати і саме цей розмір орендної плати слід стягнути із відповідача разом із розміром пені за несвоєчасну виплату орендної плати, фактично відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати договір в частині сплати орендної плати. Жодних письмових згод чи домоволеностей із відповідачем про виплату орендної плати на перед чи за майбутні роки користування земельною ділянкою позивачка відповідачу не надавала, і сторона позивача не вважає проведені виплати орендної плати до 2021 року такими, що є переплатами орендної плати наперед, та не є взагалі переплатами орендної плати, проведені виплати позивачка уважає в якості переглянутого розміру орендної плати із урахуванням індексу інфляції.

Представник відповідача Волинець І.В. у режимі відеоконференцзв`язку у судовому засіданні 20 липня 2022 року, заперечуючи проти позову в повному обсязі, суду первинно та додатково пояснив про те, що щорічно від дня укладення договору оренди земельної ділянки позивача ТОВ «СК-Агро» щороку сплачувало більший розмір орендної плати, допускаючи, передбачене ст. 534 ЦК України, дострокове виконання умов договору, а ніж він визначений в укладеному правочині, позивачка ці збільшені виплати орендної плати щороку приймала і не заперечувала проти таких дій, фактично погоджуючись із ними. Звернень від позивача про перегляд орендної плати раз на два роки через збільшення розміру інфляції, цін тощо до відповідача за 2016-2020 роки не надходило, додаткових угод про це на виконання п.36 договору не підписувалося, проте 29 липня 2015 року сторони у даній справі підписали додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати, в якій не врегульовувалося питання дострокового виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати; стягнення судом орендної плати за позовом позивача призведе до подвійного стягнення грошових коштів із відповідача. До податкових відомостей про нарахування та виплату орендної плати позивачу ТОВ «СК-Агро» подало помилкові відомості, які виправлені поданням уточненого звіту, і на даний час за 2021 рік орендна плата позивачу товариством дійсно не сплачувалася.

Представник відповідача ОСОБА_2 у режимі відеоконференцзв`язку у судових засіданнях по справі, заперечуючи проти позову в повному обсязі й підтримуючи висловлені іншим представником відповідача ОСОБА_3 , суду пояснювала про те, що протягом 2015-2020 років товариство сплачувало позивачу орендну плату у значно вищому розмірі, що призвело до виникнення переплати по орендній платі в розмірі 7828 грн, у подальшому у 2021 році товариство переглянуло сукупні проплати за попередні роки, в яких були кращі умови ведення господарської діяльності, та вирішило зарахувати проведену переплату коштів у рахунок орендної плати за 2021 рік, про що повідомило позивачці у відповіді на її лист, жодного іншого листування про зарахування розміру переплат по орендній платі між сторонами спору не проводилося, протягом 2016-2020 років розмір орендної плати сторонами не переглядався, додаткових угод про це не укладалося. Також 23 серпня 2022 року ОСОБА_2 подала до суду додаткові письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнала, та зазначила, що з часу укладення договору оренди землі та додаткової угоди позивачка з вимогою про зміну умов договору в частині зміни орендної плати не зверталася, натомість звернулася до суду з вимогою про стягнення орендної плати за 2021 рік у розмірі 13107 грн 66 коп, яка не відповідає умовам договору оренди та є більшою в два рази. Загальна сума сплаченої орендної плати за період з 2015 року по сьогоднішій день складає 58802 грн 41 коп, що не заперечує і позивач, тобто в більшому розмірі ніж передбачено самим договором, а тому заборгованості з виплати такої орендної плати перед позивачем на сьогоднішній день не існує, оскільки існує переплата у розмірі 7828 грн 17 коп. Крім того, нарахована сума доходу в розмірі 13107 грн 66 коп була нарахована відповідачем помилково і в червні 2022 року останнім подано уточнений податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, яким нараховану суму доходу позивачеві виключено. Щодо обов`язку переглядати умови договору оренди один раз на два роки, зазначила, що чинне законодавство не встановлює конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди землі, а Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, тому саме договором оренди визначається розмір та умови сплати орендної плати. Щодо обчислення орендної плати з урахуванням індексів інфляції, зазначила, що розмір орендної плати, за умовами п.9 договору оренди землі, має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а існування у відповідача, згідно з умовами договору, обов`язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати, відповідно до індексації нормативно-грошової оцінки земель, згідно з умовами договору, не передбачено. Аналогічні доводи відповідача про невизнання вищезазначеного позову зазначені у відзиві на позовну заяву попереднього представника відповідача, адвоката Цвіркуна І.О., які подані до суду 29 червня 2022 року (а.с.33-38, 100-101).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 травня 2022 року залишено позовну заяву без руху, представнику позивача надано десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 червня 2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 05 липня 2022 року о 13 год 30 хв з викликом сторін. 05 липня 2022 року розгляд справи відкладено до 20 липня 2022 року до 13 год 30 хв для надання стороні позивача часу для подачі відповіді на відзив. 20 липня 2022 року у судовому засіданні оголошена перерва до 06 вересня 2022 року до 13 год 30 хв для витребування додаткових доказів по справі. 06 вересня 2022 року у судовому засіданні оголошена перерва до 22 вересня 2022 року до 13 год 30 хв для надання часу стороні позивача ознайомитися із новоподаними доказами у справі. 22 вересня 2022 року у судовому засіданні оголошена перерва до 30 вересня 2022 року до 10 год 40 хв. 30 вересня 2022 року ухвалено рішення суду по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Тракт, Ж-Дорожного району Республіка Комі Російської Федерації, є громадянкою України (а.с.4,6).

ОСОБА_1 у квітні 2003 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 126770, виданого 22 квітня 2003 року, відповідно до якого на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації від 09 квітня 2003 року № 175, ОСОБА_1 передана у власність земельна ділянка площею 2,943 га, яка розташована на території Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

01 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передала товариству в оренду строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 2943 га, з розміром орендної плати у розмірі 496 грн 28 коп на рік, договір зареєстрований у Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 04 грудня 2007 року за № 90 (а.с.8-9).

29 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угода № 2 до договору оренди землі від 01 вересня 2006 року, якою внесені зміни щодо строку дії договору оренди: договір укладено на 15 років та встановлено розмір орендної плати, який становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 6371 грн 78 коп (а.с.10).

Земельна ділянка загальною площею 2,9433 га (кадастровий номер: :01:006:0105), 13 грудня 2016 року зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі: Державного акту від 22 квітня 2003 року серії СМ № 126770; (а.с.11).

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки: ОСОБА_1 в 2015 році нараховано орендна плата в розмірі 6371 грн 77 коп, в 2016 році в розмірі 8738 грн 44 коп, в 2017 році в розмірі 10923 грн 05 коп, в 2018 році в розмірі 10923 грн 05 коп, в 2019 році в розмірі - 110923 грн 05 коп, в 2020 році в розмірі 10923 грн 05 коп, в 2021 році в розмірі 13107 грн 66 коп (а.с.12,13).

Згідно із виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахунком договору SAMDNWFC9 від 19 липня 2018 року за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року ОСОБА_1 орендна плата в розмірі 13107 грн 66 коп не виплачена (а.с.14,74-75).

13 січня 2022 року ОСОБА_1 надіслала директору ТОВ «СК-АГРО» заяву з вимогою негайного виконання ТОВ «СК-АГРО» своїх договірних зобов`язань, а саме негайно виплатити їй орендну плату за 2021 рік у сумі 6371 грн 78 коп відповідно до укладеного договору та повідомленням про те, що у разі невиконання останнім своїх договірних зобов`язань з виплати орендної плати ОСОБА_1 має намір стягнути заборгованість за оренду у судовому порядку. 21 січня 2022 року на вищезазначену заяву ТОВ «СК-АГРО» надана письмова відповідь у якій зазначено, що розмір орендної плати за період з 2015-го по 2021 рік відповідно до договору становить 44602 грн 40 коп, станом на 30 грудня 2021 року орендарем сплачено на користь ОСОБА_1 орендну плату на загальну суму 58802 грн 41 коп, тому ТОВ «СК-АГРО» фактично сплачена орендна плата за 2015-2021 роки значно перевищує розмір договірної орендної плати, що свідчить про дострокове виконання орендарем свого обов`язку зі сплати орендної плати за договором, зокрема за 2021 рік (а.с.15,16).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Недригайлівському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01 грудня 2021 року по 31 травня 2022 року складає 16960 грн 32 коп (а.с.17).

Згідно із інформаційними ресурсами Державної податкової служби України юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" 21 січня 2022 року був поданий розрахунок за 4 квартал 2021 року, реєстраційний №, у додатку 4 ДФ до якого за грудень 2021 року відображено наступні дані за ознакою доходу 195 «Дохід від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис згідно пунктом 170.1 статті 170 розділу IV Кодексу (підпункт 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)» по фізичній особі ОСОБА_1 : сума нарахованого/виплаченого доходу 13107 грн 66 коп, сума нарахованого/перерахованого податку на доходи фізичних осіб -2359 грн 38 коп, сума нарахованого/перерахованого військового збору 196 грн 61 коп. Юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" подала уточнюючий розрахунок від 01 червня 2022 року реєстраційний № , щодо видалення по ОСОБА_1 як помилкового рядка з ознакою доходу 195: сума нарахованого/виплаченого доходу 13107 грн 66 коп, сума нарахованого/перерахованого податку на доходи фізичних осіб -2359 грн 38 коп, сума нарахованого/перерахованого військового збору 196 грн 61 коп (а.с.85-87,88,89-94).

Згідно із копією довідки про нарахування та сплату орендної плати ОСОБА_1 , копій платіжних доручень, копій видаткових касових ордерів, копій заяв про зарахування орендної плати, копії довіреності, копій видаткових накладних та копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, ТОВ "СК-АГРО" сплачено ОСОБА_1 орендну плату за користування змельною ділянкою: 07 серпня 2014 року 10 грн 69 коп, 20 вересня 2013 року 3097 грн 34 коп, 07 серпня 2014 року 3097 грн 34 коп, 12 серпня 2015 року 5320 грн 43 коп, 05 серпня 2016 року 110 грн 00 коп, 17 серпня 2016 року 6000 грн 00 коп, 04 жовтня 2016 року 924 грн 44 коп, 08 вересня 2017 року 8793 грн 05 коп, 14 серпня 2018 року 8793 грн 05 коп, 16 вересня 2019 року 8793 грн 05 коп, 22 жовтня 2020 року 8793 грн 05 коп (а.с.101 зворотна сторона, 102, 102 зворотна сторона, 103, 103 зворотна сторона, 104, 104 зворотна сторона, 105, 105 зворотна сторона, 106, 106 зворотна сторона, 107, 107 зворотна сторона, 108, 108 зворотна сторона, 109, 109 зворотна сторона -110 зворотна сторона).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі щодо позовних вимог

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

За пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення договору оренди).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У статті 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Нормами ст. 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Висновки суду по суті заявлених двох вимог

1. Із урахуванням установлених обставин справи та досліджених доказів, суд вбачає виникнення між сторонами у даній справі цивільного спору з приводу стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою у 2021 році на підставі відповідного договору оренди землі; правовідносини, які виникли між сторонами спору врегульовані діючим договором оренди земельної ділянки, нормами спеціального Закону України «Про оренду землі», ЦК та ЗК України.

У даній справі підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельною ділянкою позивача, в тому числі і сплати сторонами орендної плати наперед, в рахунок інших майбутніх періодів, є і повинен бути договір оренди земельної ділянки та додаткові угоди до нього (п. 11 діючого між сторонами спору договору оренди землі від 01 вересня 2006 року та п.9 додаткової угоди до цього договору від 29 липня 2015 року).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін жодної письмової домовленості (додаткової угоди) про виплату орендної плати орендарем позивачу наперед (у рахунок майбутніх років користування земельною ділянкою або авансом) за діючим договором оренди землі від 01 вересня 2006 року та додаткової угоди до нього сторонами оформлено (підписано) не було, зазначені положення відсутні в укладеному між сторонами спору договорі оренди землі. Також суду сторони не надали доказів узгодження між ними в позадоговірному листуванні чи в інший спосіб умов проплат орендної плати в більших розмірах ніж передбачено діючим договором із переплатами в рахунок майбутніх розрахункових періодів за користування земельною ділянкою, які б в силу вимог ст. 207 ЦК України можна було розглядати в якості діючих положень договору.

Крім цього, під час розгляду даної справи сторона позивача уважала проведені відповідачем за 2015-2020 роки виплати орендної плати в більшому розмірі, а ніж це передбаченого п. 9 договору оренди землі від 01 вересня 2006 року (з урахуванням додаткової угоди від 29 липня 2015 року), виплатою орендної плати у переглянутому розмірі через підвищення цін, тарифів, а сторона відповідача уважала проведенні виплати достроковим виконанням діючого договору на наступні періоди. Тобто сторони під час розгляду даної справи по суті не досягли обопільної згоди по визнанню проведених проплат у сукупному розмірі 7828 грн 17 коп в якості переплати орендної плати за 2021 рік, відповідних актів звірок взаєморозрахунків за діючим договором оренди землі не складали, суду не надавали. Також п. 9 доповненого та зміненого договору оренди землі від 01 вересня 2006 року передбачає те, що орендна плата складає 6371 грн 78 коп, що становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою, у розмір орендної плати не входить податок на землю, орендар самостійно сплачує податок за землю.

Разом із цим, у пункті 10 договору оренди сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексу інфляції за письмовою згодою сторін (п. 10 договору). Сторонами договору чітко не обумовлено порядку перегляду один раз на два роки розміру орендної плати у разі зміни умов господорювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря (п. 13 договору).

Згідно з пунктом 36 договору оренди зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Позивач у період з 2015 року до 2020 року з вимогою до оредаря про зміну умов договору у частині зміни розміру орендної плати чи її перегляду не звертався, жодних письмових домовленостей із цього приводу між сторонами не досягалося.

Відповідно до платіжних доручень, видаткових касових ордерів та накладних ТОВ «СК-Агро» сплатило позивачу орендну плату у 2013 році на суму 3097 грн 34 коп, у 2014 році у натуральній формі на суму 3107 грн 93 коп, у 2015 році у натуральній формі на суму 5320 грн 43 коп, у 2016 році у натуральній та грошовій формах на суму 7024 грн 44 коп, у 2017 році у грошовій формі на суму 8793 грн 05 коп (з призначенням орендна плата власнику земельного паю), у 2018 році у грошовій формі на суму 8793 грн 05 коп (з призначенням платежу у виді орендної плати власнику земельного паю за 2018 рік), у 2019 році у грошовій формі на суму 8793 грн 05 коп (з призначенням платежу у виді орендної плати власнику земельного паю за 2019 рік), у 2020 році у грошовій формі на суму 8793 грн 05 коп (з призначенням платежу у виді орендної плати власнику земельного паю за 2020 рік). Зі змісту досліджених платіжно-розрахункових документів за 2017-2020 роки убачається відсутність у графах щодо призначень платежів позивачу записів про проведення таких виплат у рахунок майбутніх періодів чи наперед або авансом, у більшості записах у платіжних дорученнях чіткого визначені роки за які проводилася виплата цієї орендної плати, такі записи є чітко визначеними і не допускають неоднозначного їх тлумачення.

Під принципами виконання будь-яких договірних зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Як убачається із матеріалів справи та змісту укладеного договору оренди землі між сторонами спору відповідач у суді порушення п. 9,11 укладеного правочину повно та своєчасно у 2021 звітньому році та протягом розгляду даної справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати в сумі 6371 грн 78 коп за 2021 рік (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати на сплатити відповідачу як податковому агенту), не досягнувши обопільної письмової згоди про зарахування раніше проведених переплат у визначеному ними розмірі за попередні роки у рахунок сплати орендної плати за 2021 рік. Саме цей договірний розмір орендної плати без урахування індексів інфляції, на думку суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належною їй земельною ділянкою, а не помилково обрахований позивачем розмір нарахованої орендної плати відповідачем за 2021 рік за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.13) При цьому суд ураховує те, що позивачем не надано суду доказів досягнення між сторонами спору письмової згоди сторін про обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції у 2021 році.

Із огляду на наведені вище обгрунтування позов у заявленій основній вимозі підлягає частковому задоволенню, а доводи сторони відповідача визначаються судом непереконливими та неспроможніми в силу їх недоведності належними та допустимими засобами доказування. Із огляду на це, суд окремо зауважує на тому, що норми діючого договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2006 року не забороняють виплату орендної плати в більшому розмірі чим визначено в його нормах, проте фактично проведені виплати орендної плати позивачу в підвищеному розмірі за попередні роки суд не розглядає в якості переплати орендної плати, яку можна спрямувати в рахунок сплати орендарем орендної плати позивачу за 2021 рік, і питання взаєморозрахунків із приводу переплачених коштів може бути предметом окремої домовленості та взаємозвірок платежів між сторонами поза межами даного спору.

2. Пунктом 14 договору оренди землі від 01 вересня 2006 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більш ніж подвійної облікової ставки НБУ.

На думку суду, через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем за 2021 рік на користь позивача з ТОВ «СК-Агро» підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивача на своєчасне і повне отримання орендної плати за користування її земельною ділянкою у 2021 році.

На думку суду, позивач навів суду методологічно правильний розрахунок розміру пені, розрахувавши початок її обрахунку з першого дня прострочення 31 грудня 2021 року і по дату звернення ОСОБА_1 до суду (20 травня 2022 року), проте позивач калькуляційно неправильно визначив розмір боргу по орендній платі в якості несплаченої суми, а тому методологічно і калькуляційно правильним розміром пені, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, є сума в 269 грн. 53 коп. (при цьому, 6371,78*0,03/100*141 = 269,53 грн, строк прострочення: 31.12.2021 - 20.05.2022, сума заборгованості = 6371,78 грн., пеня у % = 0,03 кількість днів прострочення = 141 день) (арк. спр.27). Тому позов у цій частині є частково обгрунтованим і відповідно підлягає частковому задоволенню.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються із подібними за своїм змістом правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20, від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18, від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи часткове задоволення заявленого позову в розмірі 48 %, уважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 476 грн. 35 коп. поверненя сплаченого ОСОБА_1 судового збору при її зверненні до суду з даним позовом. Документальні підтведження витрат на професійну правничу допомогу у даній справі сторони суду не надали, а тому предмет для їх поділу відсутній.

Керуючись статтями 2,3,19, 23,76-89,141, 258-268, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік в розмірі 6371 (шість тисяч триста сімдесят одна) гривня 78 коп (із урахуванням податків та обов`язкових платежів) та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 269 (двісті шістдесят дев`ять) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 476 грн. 35 коп. повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» (місцезнаходження: вул. Першотравнева, буд № 1, с. Суха Грунь, Роменський район Сумська область, ).

Повне рішення суду складено 30 вересня 2022 року.

Суддя Д. В. Бутенко