КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/8855/21 Головуючий у І інстанції Плахотнюк К.Г.
Провадження №22-ц/824/8818/2022 Доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

19 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру частки майна у спільній сумісній власності та про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав 28 червня 2022 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без руху та надано десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали суду, для усунення недоліків, що визначені в ухвалі суду, а саме для: подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі із зазначенням інших поважних та об`єктивних причин пропуску такого строку.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 отримав копію вказаної ухвали суду 16 серпня 2022 року, таким чином з 17 серпня 2022 року розпочався перебіг десятиденного строку на виконання вимог ухвали суду та який закінчився 26 серпня 2022 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.»

Отже Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження . У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження може бути лише вмотивоване клопотання скаржника, оскільки нормами чинного цивільного процесуального законодавства не передбачено право суду поновлювати такий строку з власної ініціативи.

Станом на 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 не усунув недоліки, що були визначені судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог ухвали Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року та не подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі із зазначенням інших поважних та об`єктивних причин пропуску такого строку.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Виходячи із наведених обставин справи вважаю, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції від 26 жовтня 2021 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Отже, скаржник без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києві від 26 жовтня 2021 року, а тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру частки майна у спільній сумісній власності та про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: