Справа № 462/2283/22
№ провадження 2/453/408/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 вересня 2022 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., розглянувши та перевіривши на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: громадська спілка «Правозахисне Товариство Українських офіцерів» про розірвання договору про фінансові послуги,-

в с т а н о в и в:

До Сколівського районного суду Львівської області 31.08.2022 року в порядку передбаченому пунктом першим частиною 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: громадська спілка «Правозахисне Товариство Українських офіцерів» про розірвання договору про фінансові послуги, в якому просить визнати Договір позики, укладений ним з відповідачем 01.10.2020 року як нікчемний/фіктивний.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України в наступному.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач звертаючись до суду, документи про сплату судового збору не подав.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, звільнених від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строку порядку, передбаченому законом, але небільше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері(батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Судом зазначено, що позивач ОСОБА_1 не належить до осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позовів, що прямо передбачено Законом України «Про судовий збір», а тому є платниками судового збору на загальних підставах.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Таким чином, позивач не належить до пільгових категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору, не подавав клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, а відтак судовий збір має справлятися на загальних підставах.

Відтак, позивач ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відповідному співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено в розмірі 2481,00 гривні.

Відтак, позивачу ОСОБА_1 враховуючи заявлені ним вимоги про розірвання договору про фінансові послуги, в якому просить визнати Договір позики, укладений ним з відповідачем 01.10.2020 року як нікчемний/фіктивний, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Посилаючись на звільнення від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», зазначаю наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Статтею 1 вказаного закону визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар.

Продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Із аналізу вказаних норм Закону вбачається, що споживачами товарів є фізичні особи, а виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг є суб`єкти господарювання.

Відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга -операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством,-і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів; ринки фінансових послуг-сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, капіталу та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів; учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; клієнти. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг.

Згідно з долученою до матеріалів справи копією договору про поворотну фінансову допомогу від 01.10.2020 року, такий укладено між фізичними особами, які не є суб`єктами господарської діяльності, не надають професійні послуги на ринках фінансових послуг.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить визнати нікчемним/фіктивним договір позики від 01.10.2020 року.

Таким чином, на відносини сторін у даному випадку поширюються норми ЦК України, якими регулюються відносини позики між фізичними особами.

Відтак, у даних правовідносинах позивач не є споживачем послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому не може бути звільнений від сплати судового збору

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: громадська спілка «Правозахисне Товариство Українських офіцерів» про розірвання договору про фінансові послуги, без руху та надати позивачці строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

Виходячи з цього, позивач має сплатити судовий збір у зазначеному вище розмірі на рахунок: Отримувач коштів: ГУК Львів/ Сколівська тг /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38008294; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Рахунок отримувача: UA0013901; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Судовий збір *;101; Судовий збір, або ж надати докази на підтвердження підстав звільнення від сплати такого.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: громадська спілка «Правозахисне Товариство Українських офіцерів» про розірвання договору про фінансові послуги залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя В. Я. Курницька