Справа № 505/3617/15-ц
Провадження № 4-с/505/21/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

за участі:

скаржника - ОСОБА_1 ,

представника скаржника - адвоката Івасишина В.П.

державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - Тімуш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільську Одеської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця по цивільній справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 липня 2022 року звернулася до суду із скаргою, та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тімуш Л.В. та зобов`язати державного виконавця: скасувати постанову про арешт майна від 27.12.2017 у виконавчому провадженні № 51527020; скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 10.10.2017 у виконавчому провадженні № 51527020; скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.10.2017 у виконавчому провадженні № 51527020. Також заявниця подала заяву про поновлення пропущеного строку для подачі скарги на дії державного виконавця до суду та заяву в якій просила звільнити її від сплати судового збору.

В своїй скарзі посилалася на те, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2015 по справі № 505/3617/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 січня 2008 року у розмірі 56511,09 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 1307666,62 грн. та пеню у розмірі 26727,87 грн., а також 3654,00 грн. судових витрат.

Вказувала, що 09.10.2017 державним виконавцем Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Тімуш Л.В. було винесено постанову у ВП № 51527020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , а 10.10.2017 постанову про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 133622,14 грн.

Посилалася в своїй скарзі на те, що 12.06.2017 стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» було анульовано боргові зобов`язання за кредитним договором, за яким постановлено рішення щодо стягнення боргу. 09.10.2017 Подільським МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області було отримано від стягувача заяву про повернення виконавчих листів на підставі ч.ч. 1,3,4 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не зважаючи на це, 09.10.2017 та 10.10.2017 державним виконавцем Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Тімуш Л.В. були винесені вищезгадані постанови. Та на даний час, з відповідачки триває звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, виконавчого збору, та накладено арешт на все майно боржника. Оскільки дії державного виконавця були проведено після анулювання боргу стягувачем та після отримання ВДВС заяви стягувача про повернення виконавчих листів.

Вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена безпідставно, закон не передбачає стягнення виконавчого збору з боржника у разі анулювання боргу в односторонньому порядку.

В своїй скарзі просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанов та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про арешт майна від 27.12.2017 у виконавчому провадженні № 51527020; скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 10.10.2017 у виконавчому провадженні № 51527020; скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.10.2017 у виконавчому провадженні № 51527020.

Крім того, заявниця подала заяву про поновлення пропущеного строку для подачі скарги на дії державного виконавця до суду.

Обґрунтувала дані вимоги тим, що спірні постанови були прийняті 09.10.2017, 10.10.2017 та 27.12.2017, проте копії даних постанов їй своєчасно направлені не були, та про їх наявність дізналась після утримань грошових коштів з її пенсії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Івасишин В.П. повністю підтримали вимоги поданої до суду скарги, посилаючись на викладені в ній обставини.

Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тімуш Л.В у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що рішення та дії державного виконавця вчинені на підставі та в межах повноважень державного виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», та підтримала наданий нею відзив на скаргу.

Суд, заслухавши Скаржника, її представника, державного виконавця, дослідивши зібрані по справі докази, матеріали виконавчого провадження, приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частина 1 статті 448 ЦПК України визначає, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зі скарги вбачається, що скаржнику було відомо про наявність постанов прийнятих 09.10.2017, 10.10.2017 та 27.12.2017, після утримань грошових коштів з отриманої нею пенсії. Враховуючи, що утримання з пенсії ОСОБА_1 , боргу у виконавчому провадженні № 51527020 проводиться починаючи з 09.10.2017 по теперішній час, суддя робить висновок, що про наявність постанов державного виконавця останній було відомо ще з 2017 року.

Станом на час звернення до суду 06 липня 2022 року, закінчився строк для звернення зі скаргою, визначений у статті 449 ЦПК України.

Стаття 126 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З огляду на те, що з дати, коли скаржник дізнався про постанови, пройшло більше ніж чотири з половиною років, і при цьому у скарзі відсутні посилання на жодні поважні причини, які перешкодили оскаржити постанову державного виконавця у десятиденний строк з моменту, коли скаржник дізналася про неї, суд не вважає поважними причини пропуску звернення протягом такого тривалого строку до суду з даною скаргою.

Тому суддя не вбачає підстав для поновлення скаржнику строку для звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця.

У зв`язку з чим скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, так як нею пропущено процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 447-449 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця по цивільній справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повний текст ухвали виготовлений 19 вересня 2022 року.