Провадження № 6/161/203/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2022 Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

за участі секретаря судового засідання Фурман Ю.В.

державного виконавця - Бондарука П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бондарука Павла Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина Республіки Шрі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), -

В С Т А Н О В И В :

20.09.2022 року заступник начальника Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) Бондарук П.В. звернувся до суду з вищевказаним поданням на обгрунтування якого зазначив, що на його виконання перебуває виконавче провадження № 69526375 з примусового виконання судового рішення у цивільній справі № 753/20591/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за розписками від 15.11.2019 року та 18.11.2020 року в загальному розмірі 427780,74 грн., а також судового збору у розмірі 4277,90 грн. Разом з тим, боржник, який є громадянином Республіки Шрі ОСОБА_5 та постійно проживає на території України, ухиляється від виконання вказаного судового рішення. Зокрема, будучи достовірно інформованим про наявність у нього невиконаних зобов`язань, останній свідомо ухиляється від їх виконання. Оскільки, ОСОБА_3 не є резидентом України, наявне обґрунтоване побоювання, що з метою уникнення стягнення він може покинути територію держави. Враховуючи наведене, просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина Республіки Шрі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судовому засіданні заступник начальника Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) Бондарук П.В. заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень, у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 69526375 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 22.06.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва по цивільній справі № 753/20591/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за розписками від 15.11.2019 року та 18.11.2020 року в загальному розмірі 427780,74 грн., а також судового збору у розмірі 4277,90 грн.

В ході здійснення виконавчого провадження № 69526375 державним виконавчцем було встановлено, що у боржника ОСОБА_3 , який є громадянином Республіки Шрі ОСОБА_5 , на території України будь-яке майно (рухоме чи нерухоме), або грошові активи, на які можливо було б звернути стягнення відсутні.

Крім того, неодноразові заходи забезпечення здійснення виконавчого провадження, які проводилися за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 виявилися безрезультатними по причині відсутності останнього за такою адресою.

У свою чергу, уся поштова кореспонденція, яка неодноразово надсилалася боржнику за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою здійснення підприємницької діяльності ввіреної йому юридичної особи поверталася адресанту без вручення.

Жодних коштів на погашення існуюючої заборгованості за судовим рішенням по цивільній справі № 753/20591/21 боржник не сплатив.

Отже, судом достовірно встановлено, що боржник ОСОБА_3 в добровільному порядку рішення суду не виконав, від виконання ухиляється та перешкоджає виконанню рішення суду.

Оскільки, ОСОБА_3 є громадянином Республіки Шрі ОСОБА_5 , з врахуванням розміру його заборгованості, що підлягає стягненню та факт ухилення останнього від виконання судового рішення, існує обґрунтоване припущення, що з метою уникнення стягнення останній може покинути територію України.

Відповідно до п. 1 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу МЮ України 29.09.2016 року № 2832/5), - у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.

За змістом ч. 3 ст. 441 ЦПК України, - суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За правилом ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень та сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що боржник не відшкодовує кошти протягом тривалого часу; на думку суду, мав реальну можливість сплатити стягувачу кошти або ж їх частину, оскільки працевлаштований керівником юридичної особи; суд чи виконавчу службу не повідомляв про своє фінансове становище як таке, яке перешкоджає відразу погасити суму заборгованості; тому ці обставини свідчать про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на ОСОБА_3 судовим рішенням, а тому є підставою для його тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бондарука Павла Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина Республіки Шрі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина Республіки Шрі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , видана 10 лютого 2016 року, орган що видав 8001, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до виконання зобов`язань у виконавчому провадженні № 69526375.

Копію ухвали для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала у повному обсязі складена 26 вересня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук