Справа № 301/144/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_2 , учасник бойових дій, перебуває на службі в лавах Збройних силах України.

Так, «25» серпня 2021 р. о 22:40 годині, вона відпочивала в себе вдома за адресою АДРЕСА_1 ., однак через деякий час через відчинене вікно будинку на подвір`ї почула розмову, що вона як учасник АТО, багато собі дозволяю, тоді вийшла з квартири, де стояли її сусід ОСОБА_4 , з яким почала виясняти стосунки, під час розмови до них підійшла відповідачка ОСОБА_3 і втрутилася в розмову. Відповідачка почала ображати позивачку нецензурними виразами, висловлювала образливі, грубі слова, стала обмовляти, що позивачка ненормальна, поширювала завідомо неправдиві та недостовірні відомості, що позивачка веде в АТО розпусний спосіб життя, продана за наркотики, чим завдано шкоди особистим немайновим правам, (долучений диск-аудіозапис) по образі честі та гідності.

Позивачка, ОСОБА_2 неодноразово зверталась в поліцію з заявами про притягнення відповідача ОСОБА_3 до відповідальності .

Вважає, що запропонованими діями, вираженими в тому, що відповідачка поширювала свідомо неправдиві відомості, що порочать її честь, гідність і ділову репутацію, заподіяла позивачці моральну та душевну шкоду.

Моральна шкода виявилася в тому, що відповідачка своїми діями принизила її честь, гідність та ділову репутацію. Відчуває сильні моральні страждання і душевний стрес. Порушився нормальний хід життя. Позивачці доводиться пояснювати і спростовувати брехню, поширювану відповідачем перед близькими людьми та сусідами, що вимагає додаткової організації життя. Хід життя порушений, не знає, яку ще брехню вигадає відповідач ОСОБА_3 і де її поширить, порушився сон і погіршилося самопочуття. Моральну шкоду оцінює в 30000 гривень, в зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача ОСОБА_3 принести вибачення перед ОСОБА_2 за свої дії протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду, спростувавши поширену відносно ОСОБА_2 неправдиву та недостовірну інформацію, шляхом направлення на ім`я ОСОБА_2 та на ім`я начальника відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатської області (м. Іршава) листа наступного тексту: "25.08.2021 року, я ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , назвала ОСОБА_2 ненормальною, поширила завідомо неправдиві та недостовірні відомості, що ОСОБА_2 веде в АТО розпусний спосіб життя, продана за наркотики. Повідомляю, що дана інформація є неправдивою та недостовірною та прошу вибачення за свою поведінку по образі честі, гідності та ділової репутації перед ОСОБА_2 ". Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 юридична адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн (тридцять тисяч гривень). Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 юридична адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3 тис.473 грн.40 коп. (три тисячі чотириста сімдесят три гривні сорок копійок).

Представник відповідача ОСОБА_5 подала відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову, так як вимоги позивача вважає безпідставними та необгрунтованими, крім того такими, що містять в собі неправдиві дані та припущення.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

З огляду на зазначене, позивачем не доведено факт поширення інформації Відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Аналогічні висновки викладено у Постанові КЦС у складі ВС від 30.10.19, у справі №307/2803/16-ц.

Вважає, що жодного підтвердження факту поширення неправдивих відомості, що стосуються Позивачки не надано. Також, Позивач не довела, що наведена нею інформація була поширена, тобто доведена до відома хоча б одній особі. Інформація яка міститься на звукозаписі який надано Позивачкою є не належним доказом, так як не містить в собі наявних доказів, що записана саме розмова Позивача та Відповідача, крім того не підтверджує факт поширення неправомірної інформації публічно.

Звукозапис розмови між Позивачкою та Відповідачкою містить критику (критичні висловлювання), оцінку дій, а також висловлювання, що не можуть бутивитлумачені як такі, що містять фактичні дані. В тексті використовуються такі мовні засоби, як гіперболи та алегорії, сатиру.

Оскільки Відповідачем не були порушені, не визнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси позивача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про компенсацію моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та діловій репутації в розмірі 30 000,00 грн., то така не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основної вимоги про визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність, ділову репутацію.

Вважає, що Позивач не довела, що їй було завдано моральної шкоди.

Отже, з вищенаведених підстав Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої позицію тим, що інформація, висловлена нею про Позивача та характер подачі цієї інформації є оціночним судженням - критичним висновком, зробленим на підставі відомих їй фактів щодо обставин, учасником яких вона була. Спірне висловлювання є її особистою думкою та сформованим переконанням, не містить будь-яких фактичних неправдивих даних і, відповідно, враховуючи контекст і характер застосованих мовних засобів та стилістичних прийомів, не посягають на честь, гідність та ділову репутацію позивача. Також відповідачка вважає, що позивачем не обґрунтовано та не надано доказів того, що викладена нею інформація, якимось чином порушує особисті немайнові права позивача, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У зв`язку з цим відповідачка вважає, що нею не порушені немайнові права позивача щодо честі, гідності та ділової репутації, а тому відсутні підстави вважати, щоїйу цим була заподіяна моральна шкода. Крім того, Відповідачка зазначає, що Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що саме розмова Позивача та Відповідача міститься на звукозаписі, який надано Позивачкою.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, що викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 223 ЦПК України у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву, додатково пояснила, що ці події сталися, як реакція на неправомірні дії позивачки, за фактом яких будо внесено відомості до ЄРДР відносно ОСОБА_2 за ст. 125 ч. 1 КК України. Однак, кримінальне провадження будо закрите. Крім цього, запис на диску не можна вважати належним та допустимим доказом на підтвердження факту, що саме розмова позивача та відповідача міститься на звукозаписі, однак з клопотанням про призначення експертизи для визначення достовірності запису на диску не бажає звертатися. В зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши диск з звукозаписом події, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку зо позов підлягає до частового задоволення.

Встановлено, що ОСОБА_2 , учасник бойових дій, перебуває на службі в лавах Збройних силах України, що стверджується довідкою ТВО командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 №533 від 11.05. 2012 року (а.с. 13)

Так, «25» серпня 2021 р. о 22:40 годині, позивачка, в себе вдома за адресою АДРЕСА_1 ., через відчинене вікно будинку на подвір`ї почула розмову, що вона як учасник АТО, багато собі дозволяє, вийшовши з квартири, де стояли її сусід ОСОБА_4 , з яким почала виясняти стосунки, під час розмови до них підійшла відповідачка ОСОБА_3 і втрутилася в розмову. Відповідачка почала ображати позивачку нецензурними виразами, висловлювала образливі, грубі слова, стала обмовляти, що позивачка ненормальна, поширювала завідомо неправдиві та недостовірні відомості, що позивачка веде в АТО розпусний спосіб життя, продана за наркотики, що підтверджується, зокрема, прослуханим у судовому засіданні записом (а.с 17) та не спростовується поясненнями представника відповідача ОСОБА_5 .

Вислови відповідача, викладені у позовній заяві як недостовірна, негативна інформація про позивача, відповідають тексту, озвученому відповідачем на записі.

Слід зазначити, що представник відповідача ОСОБА_5 у своєму відзиві стверджує, що всі слова були сказані відповідачкою особисто позивачу, без розповсюдження третім особам. У той же час, конфлікт мав місце у присутності сусіда позивачки ОСОБА_4 . Представник відповідача вказує, що жодної недостовірної інформації щодо ОСОБА_2 відповідачем не було розповсюджено. Проте, у поясненнях наданих у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 зазначає, що саме позивач спровокувала її на таку поведінку. Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_5 лише підтвердила відповідними поясненнями у судовому засіданні, чим, по суті, не заперечила, що згаданими фразами висловлювалася ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У свою чергу, ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно із ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За змістом ч. 1- 3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Згідно п. 15 зазначеної постанови, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Пунктом 18 зазначеної постанови передбачено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

З цього випливає, що тягар доказування достовірності негативної інформації про позивачів покладається на відповідачів, а на позивачів покладено лише обов`язок доказування факту поширення такої інформації відповідачами. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої статті 302 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Крім цього, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 742/1159/18, який зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Аналізуючи інформацію, поширену відповідачем третім особам 25 серпня 2021 року , суд дійшов висновку, що така зокрема містить фактичні твердження, викладена у категоричній стверджувальній формі, у формі констатації конкретних фактів (обставин), а отже, може бути перевірена на предмет її відповідності та дійсності.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вказана інформація є недостовірною, оскільки не доведена відповідачем, а також негативною, оскільки в ній стверджується про порушення ОСОБА_2 норм чинного законодавства, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому житті, і така, на переконання позивача, порушує її право на повагу до гідності, честі та ділової репутації.

Таким чином, позивач довела факт поширення відносно неї недостовірної та негативної інформації, яка принижує її честьта гідність, і викладенене є оціночним судженням, а відповідач, в свою чергу, не довів протилежного. Натомість, його письмові пояснення є суперечливими та необґрунтованими.

Поряд з тим, суд звертає увагу, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Іншими словами, ділова репутація це сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробитивисновокпро професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що недостовірна інформація, поширена відповідачем, не стосується професійних чи управлінських здібностей позивачки, відповідності її професійної діяльності вимогам закону, вказана інформація не містить тверджень щодо професійних якостей позивачки при виконанні нею трудових обов`язків, а відтак - не порочить ділову репутацію останньої.

Разом з тим, позивач просить зобов`язати відповідача ОСОБА_3 принести вибачення перед ОСОБА_2 за свої дії протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду, спростувавши поширену відносно ОСОБА_2 неправдиву та недостовірну інформацію, шляхом направлення на ім`я ОСОБА_2 та на ім`я начальника відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатської області (м. Іршава) листа наступного тексту: "25.08.2021 року, я ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , назвала ОСОБА_2 ненормальною, поширила завідомо неправдиві та недостовірні відомості, що ОСОБА_2 веде в АТО розпусний спосіб життя, продана за наркотики. Повідомляю, що дана інформація є неправдивою та недостовірною та прошу вибачення за свою поведінку по образі честі, гідності та ділової репутації перед ОСОБА_2 ".

Зважаючи на положення ч.7 ст.277 ЦК України, відповідно до якої спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена, а також враховуючи, що відповідач поширив недостовірну інформацію про позивача в усній формі, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Крім цього, відповідно до постанови Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 757/8834/16-ц суд не вправі зобов`язувати відповідача просити вибачення перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено в статтях 16, 277 ЦК України.

У частині 4 статті 32 Конституції України закріплено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то стаття 23 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації.

Верховний суд України в п. 9 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

На підтвердження факту заподіяння моральної шкоди в позовній заяві зазначено про те, що після поширення відповідачем недостовірної інформації позивачу спричинено значну моральну шкоду душевне страждання. При цьому, заподіяння відповідачем моральної шкоди, яку слід оцінити саме в розмірі 30000 грн, позивачем не доведено, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і така підлягає стягненню, на переконання суду, в сумі 20000 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, стягненню з відповідача в користь позивача підлягають витрати, понесені з оплатою судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,81,263-265,352,354 ЦПК України, ст. 201, 277, 297, 299, 302 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі , гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 юридична адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн (двадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 юридична адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26.09.2022 року.

Суддя : І. А. Даруда