КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа №759/330/17
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3776/2022
У Х В А Л А

13 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року (суддя Шум Л.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року позов задоволено.

На вказане рішення суду 10 листопада 2021 року ОСОБА_1 направила поштовим зв`язком апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка надійшла до суду 15 листопада 2021 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2021 року справу призначено судді-доповідачу Гаращенку Д.Р.

16 листопада 2021 року матеріали справи витребуванні з Святошинського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 21 квітня 2022 року.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду №177/06.1-01/22 від 23 травня 2022 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із увільненням судді Гаращенка Д.Р. від виконання обов`язків з відправлення правосуддя, відповідно до наказу голови Київського апеляційного суду Головачова Я.В. від 23 березня 2022 року №153-ОС.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2022 року справу призначено колегії суддів: Рейнарт І.М. - головуючий суддя, Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано відповідачу строк в три днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та надання документів про оплату судового збору.

Копія ухвали судді від 25 травня 2022 року була направлена 26 травня 2022 року на адресу ОСОБА_1 , яку вона зазначила у апеляційній скарзі, однак 30 червня 2022 року повернулася на адресу суду без вручення з відміткою листоноші від 28 червня 2022 року «за закінченням терміну зберігання» (с.с.147-148).

Враховуючи вищевикладене, копія ухвали судді від 25 травня 2022 року була повторно направлена 1 липня 2022 року на адресу ОСОБА_1 , однак 10 серпня 2022 року повернулася на адресу суду без вручення з відміткою листоноші від 5 серпня 2022 року «за

закінченням терміну зберігання» (с.с.147-148).

Іншої адреси місця проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляла, зокрема, адвокат Коваль М.С., яка була присутньою в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення суду, а відповідно до договору про надання адвокатських послуг №27/04/17, який укладений 27 квітня 2017 року між адвокатом Коваль М.С. та ОСОБА_1 , адвокат Коваль М.С. взяла на себе зобов`язання вести від імені ОСОБА_1 справи у всіх судових установах України з усіма правами, наданими відповідачу. Згідно пункту 6.1. даний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору.

Враховуючи неодноразове неотримання ОСОБА_1 копії ухвали суду, Київський апеляційний суд 4 серпня 2022 року направив на електронну адресу адвоката Коваль М.С., з якої нею до суду першої інстанції направлялися клопотання (с.с. 90), копію ухвали судді від 25 травня 2022 року для виконання, що підтверджується відповідним електронним листом та звітом про відправлення електронного повідомлення (с.с. 152-153).

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №761/14537/15 зазначено, що направлення судової кореспонденції на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи.

Крім того, копія ухвали судді від 25 травня 2022 року була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 травня 2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104464910), доступ до вказаного Реєстру є вільним і ОСОБА_1 , як особа, яка звернулася із апеляційною скаргою, мала можливість ознайомитися із вказаним процесуальним документом.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд прийняв всі передбачені нормами ЦПК України заходи для повідомлення ОСОБА_1 про залишення її апеляційної скарги без руху та необхідності усунути її недоліки.

Однак, станом на 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 не надала апеляційному суду докази оплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Отже, наявність права особи на апеляційне оскарження, не позбавляє особу обов`язку дотримуватися положень чинного процесуального законодавства, яке визначає вимоги до апеляційної скарги, як до процесуального документа.

Колегія суддів бере до уваги те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain», заява № 11681/85).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»; рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Також, ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з цим, звернувшись до апеляційного суду зі скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у листопаді 2021 року, ОСОБА_1 не цікавилася провадженням за її апеляційною скаргою, судові повідомлення, направленні на зазначену нею адресу, не отримувала та не продемонструвала готовність добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Вказані дії ОСОБА_1 порушують права інших учасників справи, так як створюють перешкоди для своєчасного вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не оплачена судовим збором та не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, у наданий судом строк докази оплати судового збору суду не надані, недоліки апеляційної скарги не усунуті, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк