Справа №731/236/22
Провадження №2/731/96/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

19 жовтня 2022 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Борсук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення невиплачених при звільненні грошових сум заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2022 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що з 01 жовтня 2019 року він працював виконавцем робіт Варвинського ДРП філії «Прилуцької дорожньо-експлуатаційної дільниці» Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор». Наказом № 2-К від 24 січня 2022 року його звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. При звільненні підприємство не виплатило йому заробітну плату, нараховану за період з 01 червня 2021 року до 24 січня 2022 року, а також компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні, на загальну суму 75 086,02 грн. Просить стягнути з роботодавця вказану суму заборгованості та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 січня 2022 року до 21 вересня 2022 року у сумі 65 867,49 грн, який обраховано шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів затримки розрахунку.

22 серпня 2022 року справа розподілена судді Савенку А.І. (після виходу судді з відпустки).

Провадження у справі відкрито 29 серпня 2022 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 23 вересня 2022 року.

21 вересня 2022 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 41-43).

Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду, розгляд справи відкладено до 19 жовтня 2022 року для надання відповідачу можливості надати відзив на позов з урахуванням збільшення позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, у якому підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 40, 55), відзиву на позов не подали.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_3 прийнятий на роботу у ДРП Варва філії «Прилуцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» на посаду виконавця робіт (а.с. 10-11).

Наказом № 2-к від 24 січня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників з 24 січня 2022 року (а.с. 10-11, 12, 13, 14).

Довідкою філії «Прилуцька ДЕД» № 40 від 01 серпня 2022 року підтверджується, що позивач ОСОБА_1 дійсно працював виконавцем робіт з посадовим окладом 9 740,00 грн (а.с. 15). Заробітна плата за 7 місяців склала 75 086,02 грн. Заборгованість по заробітній платі за 7 місяців становить 51 645,27 грн, зокрема: нараховано - 75 086,02 грн; податки 14 841,77 грн; лікарняні 3 143,37 грн, виплачено 3 880,00 грн; до сплати 51 645,27 грн. Нараховано помісячно: за червень 2021 року 7 779,16 грн, за липень 2021 року 8 446,14 грн, за вересень 2021 року 9 886,12 грн, за жовтень 2021 року 9 753,18 грн, за листопад 2021 року 9 294,95 грн; за грудень 2021 року 7 707,23 грн, за січень 2022 року (разом з компенсацією за невикористану відпустку та вихідною допомогою) 22 219,24 грн. Виплачено помісячно: у червні 2021 року 2 380,00 грн, у липні 2021 року 00,00 грн, у вересні 2021 року 1 500,00 грн, у жовтні 2021 року 00,00 грн, у листопаді 2021 року 00,00 грн, у грудні 2021 року 00,00 грн, у січні 2022 року 00,00 грн.

У довідці про доходи від 20 липня 2022 року № 39 зазначено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 385,19 грн, середньомісячна заробітна плата 5 007,39 грн (а.с. 16).

Статтею 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України», заяви № 68385/10 та № 71378/10, рішення від 26 червня 2014 року, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини», заява № 42527/98, рішення від 12 липня 2001 року та ін.) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги», відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання/правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Пунктом 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року роз`яснено, що у випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

З пункту 2 вказаного Порядку вбачається, що середня заробітна плата обчислюється в такому випадку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у цивільній справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у цивільній справі № 523/14396/19, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати в тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Таким чином, Верховний Суд наголошує на тому, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми заробітку при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума заробітку зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом (роботодавцем). При цьому, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку не погіршує становище працівника, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також підлягали б відрахуванню податки і збори.

При визначенні розміру заборгованості по заробітній платі суд бере до уваги довідки відповідача, додані позивачем до позовної заяви.

Враховуючи, що відповідно до довідки № 40 від 01 серпня 2022 року нарахована позивачу, але не виплачена заробітна плата (разом з компенсацією за невикористану відпустку та вихідною допомогою) становить 71 206,02 грн ((75 086,02 (нарахована) 3 880,00 (виплачена)), то саме таку суму слід стягнути з відповідача, а вирахування податків і зборів має бути проведено роботодавцем при виконанні судового рішення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з такого.

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 25 січня 2022 року до 21 вересня 2022 року складає 65 867,49 грн (385,19 х 171 робочий день затримки розрахунку). Вказана сума також підлягає стягненню з відповідача без віднімання податків і зборів, які підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні цього судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку при виплаті працівнику.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Зважаючи на довідку про доходи від 20 липня 2022 року № 39, відповідно до якої середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 складає 5 007,39 (а.с. 16), суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду саме у такій сумі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення грошових сум заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги, то судовий збір за вказаними вимогами слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (94,83 %), у сумі 941,09 грн, а за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за яку позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн, судовий збір слід стягнути з відповідача на корить позивача.

Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, на підтвердження яких подав Договір про надання правничої допомоги від 01 серпня 2022 року (а.с. 19), ордер на представництво інтересів ОСОБА_1 без обмеження повноважень адвоката на представництво (а.с. 20), Додаток до договору № 1 - Акт наданих послуг від 08 серпня 2022 року, відповідно до якого клієнт (позивач) підтвердив отримання правничих послуг адвоката, вартість яких, зокрема за складання позовної заяви, складає 5 000,00 грн (а.с. 23), Додаток № 2 Рахунок-фактуру від 08 серпня 2022 року з переліком наданих послуг (а.с. 24), Додаток № 3 до договору - довідку адвоката Нечая В.І. про отримання ним від позивача ОСОБА_1 гонорару у сумі 5 000,00 грн (а.с. 25), а також рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару (а.с. 22).

Зважаючи на задоволення позову частково, враховуючи складність справи, та значення для позивача, який внаслідок порушення відповідачем його конституційного права на оплату праці досить тривалий час був позбавлений засобів до існування, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог (97,25%) у сумі 4 862,50 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 137, 141, 247, 259, 263, 265, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ 32016315, юридична адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Київська, 17) про стягнення невиплачених при звільненні грошових сум заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену заробітну плату за період з 01 червня 2021 року до 24 січня 2022 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу на загальну суму 71 206 (сімдесят одна тисяча двісті шість) гривень 02 копійки (що включає податки та інші обов`язкові платежі), а вирахування податків і зборів має бути проведено Дочірнім підприємством «Чернігівський Облавтодор» при виконанні судового рішення.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 25 січня 2022 року до 21 вересня 2022 року, у сумі 65 867 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 49 копійок (що включає податки та інші обов`язкові платежі), а вирахування податків і зборів має бути проведено Дочірнім підприємством «Чернігівський Облавтодор» при виконанні судового рішення.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць у сумі 5 007 (п`ять тисяч сім) гривень 39 копійок (що включає податки та інші обов`язкові платежі), а вирахування податків і зборів має бути проведено Дочірнім підприємством «Чернігівський Облавтодор» при виконанні судового рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір у сумі 941 (дев`ятсот сорок одна) гривня 09 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 862 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 50 копійок, а всього стягнути 5 854 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 90 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко