233 Справа № 233/2741/20
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

26 вересня 2022 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Каліуш О. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про скасування судового наказу № 233/2741/20,-

В С Т А Н О В И Л А:

18 серпня 2020 року за заявою ТОВ «Полтаваенергозбут» судом видано судовий наказ № 233/2741/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію, яка утворилася за адресою підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергію постачальником універсальних послуг ( АДРЕСА_1 ) за період часу з 01 січня 2019 року 27 грудня 2019 року в сумі 183756,00 грн, вирішено питання щодо судових витрат.

23 вересня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 233/2741/20, виданого 18.08.2020 за заявою ТОВ «Полтаваенергозбут». В обґрунтування заявлених вимог заявник послався на те, що копію судового наказу № 233/2741/20 він отримав 02.09.2022 у приміщенні Кременчуцького районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) разом із постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2022 та відповідним супровідним листом до неї від 02.09.2022.

Вважає, що судовий наказ № 233/2741/20 підлягає скасуванню, а вимоги стягувача у повній мірі та належним чином не обґрунтовані з таких підстав.

Так, у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тому під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно з існуючими тарифами та перевірка не тільки розрахунку заборгованості, а й доказів надання комунальних послуг. Натомість наданий стягувачем розрахунок заборгованості як форма процесуального доказу повністю залежить від волевиявлення і дій однієї стороги (ТОВ «Полтавенергозбут»), яка його складає самостійно. За наведених обставин такий розрахунок може бути належним доказом виключно у разі якщо кожне відображене в ньому значення підтверджено та доведено стягувачем в ході розгляду справи із відображенням зокрема складової тарифу, чого фактично зроблено не було. Також просив поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, у зв`язку з тим, що копію судового наказу засобами поштового зв`язку він не отримував. Про наявність судового наказу він дізнався лише після відкриття виконавчого провадження ВП № 69755247 від 02.09.2022. Крім того, на час ухвалення судом рішення про видачу судового наказу, а саме у період з 01.10.2018 по 22.08.2022 він мешкав та офіційно працював за кордоном у Республіці Білорусь, у зв`язку із чим не мав реальної можливості отримати копію судового наказу та реалізувати своє право на його оскарження. Просив поновити строк звернення із заявою про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ.

Дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу, прихожу до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

ОСОБА_1 у заяві просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, мотивуючи це перебуванням у період з 01.10.2018 по 22.08.2002 за межами України в Республіці Білорусь та не отриманням копії судового наказу.

Так, з копії трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що заявник у період з 01.10.2018 по 22.08.2022 перебував на території Республіки Білорусь, де працював у ТОВ «Славпродсервіс».

Копію судового наказу заявник отримав 02.09.2022 у приміщенні Кременчуцького районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) разом із постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2022 та відповідним супровідним листом до неї від 02.09.2022.

За таких обставин, доходжу висновку, що причини пропуску строку, передбаченого ст. 170 ЦПК України, є поважними, а відтак вимога заявника про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що у цьому випадку з правовідносин, які склалися між сторонами вбачається спір про право, вважаю, що судовий наказ від 18 серпня 2020 року № 233/2741/20 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), стягувач Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (Полтавська область, м. Полтава, вул. Панянка, 65-Б, ідентифікаційний код в ) про скасування судового наказу № 233/2741/20 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Судовий наказ № 233/2741/20 від 18 серпня 2020 року, виданий Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за заявою ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію, яка утворилася за адресою підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергію постачальником універсальних послуг ( АДРЕСА_1 ), за період часу з 01 січня 2019 року 27 грудня 2019 року в сумі 183756, 00 грн, судового збору у розмірі 210,10 грн - скасувати.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О. В. Каліуш