Справа №705/538/22
2/705/1350/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
секретаря судового засідання Прокопенко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа без самостійних вимог: Уманська міська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, в обґрунтування зазначивши наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 40 років в м. Умані Черкаської області помер її син ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла у встановленому законом порядку, звернулася до нотаріуса із заявою. Після сплину шести місяців вона звернулася до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , накладено арешт на підставі постанови ДВС у м. Умані та Уманському районі від 11.05.2012 року № 12482769 та від 19.09.2012 року № 13015229.
У зв`язку з цим вона звернулася до відділу державної виконавчої служби у м. Умані та Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для вирішення питання щодо зняття арешту з майна, проте, отримала відповідь, що виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на майно, закрито, але при цьому питання щодо зняття арешту з майна вирішено не було.
У зв`язку з цим вважає, що її права, як спадкоємця, порушено, тому і звернулася до суду з цим позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, Уманської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника.
Представник відповідача Уманського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомляли.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію позивача та інших учасників, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 59.
Позивач по справі ОСОБА_5 , дошлюбне ОСОБА_6 (копія свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 ), є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Уманським міським відділом РАГС Черкаської області.
Згідно постанови ОСОБА_7 , державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори, від 23 грудня 2021 року, на підставі заяви ОСОБА_1 від 16.09.2021 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , була відкрита спадкова справа № 315/2021. На момент заведення спадкової справи, спадкові договори, спадкові справи та заповіти на ім`я та від імені ОСОБА_3 , були відсутні. Інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 , немає. Разом з тим, вказаною постановою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , так як виявлено арешти нерухомого майна на зазначену 1/4 частку квартири.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 30.09.2021 року за № 277425321, квартира АДРЕСА_1 перебуває у приватній спільній частковій власності, а саме: 1/4 належать ОСОБА_8 , а також 3/4 частки квартири належать на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Вказане також підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № НОМЕР_4 .
У зазначеній інформаційній довідці також є інформація про те, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 302899864, 09.12.2011 року, Уманського міськвідділу ДВС Уманського МРУЮ, на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 накладено арешт, власником зазначений ОСОБА_3 .
А саме: виконавче провадження № 45991688 по виконавчому листу № 705/5923/14-ц 2/705/1785/14 виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 26.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн. Вказане виконавче провадження 29.04.2015 року закрито у зв`язку з виконанням боржником рішення суду в повному обсязі.
Виконавче провадження № 30289864 по виконавчому листу № 1-406 виданого Уманським міськрайонним судом 06.12.2011 року по стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 10 000,00 грн. матеріальної шкоди солідарно. 04.06.2013 року виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». В рамках вказаного виконавчого провадження 09.12.2011 року та 19.09.2012 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 51079499. Реєстраційний номер обтяження № 11946895 та 13015229.
Виконавче провадження №50346632 по виконавчому листу №705/5923/14-ц 2/705/1785/14 виданого Уманським міськрайонним судом 18.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 аліментів на утримання доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 50,00 грн. щомісячно, до її повноліття. 28.04.2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ направлено за належністю), в зв`язку з тим, що боржник відбуває покарання у Черкаській виправній колонії № 62 де працевлаштований.
Виконавче провадження № 51079499 по виконавчому листу № 704/7477/14-к 1-кп/705/97/15 виданого Уманським міськрайонним судом 28.08.2015 року про конфіскацію всього майна засудженого ОСОБА_3 на користь держави. 31.10.2017 року виконавче провадження завершено на підставі п. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». В рамках вказаного виконавчого провадження 07.07.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 51079449. Реєстраційний номер обтяження 15291138.
Відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі на виконанні не перебуває.
Надати копії постанов про накладення арешту не має можливості, у зв`язку з тим, що виконавчі провадження, які перебували на примусовому виконанні та є завершеними, фактично знищені за строками зберігання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Положеннями ч.1 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Таким чином, державний виконавець зобов`язаний здійснювати примусове звернення стягнення з боржника в порядку, врегульованому Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст. ст. 48, 50, 56 цього Закону, відповідно до яких першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на об`єкти нерухомості.
Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Положеннями ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.
Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю
У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Позивач ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки є його матір`ю.
Успадковуючи певну спадщину спадкоємець набуває право власності в порядку спадкування.
Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1258 ЦК України).
Судом встановлено, що нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із накладенням арешту на частку спадкової квартири та з`ясовано, що арешт накладався в межах виконавчих проваджень, які на цей час закриті, але при прийнятті таких рішень питання щодо скасування арешту майна прийнято не було і за строками зберігання, відповідно до Інструкції, ці матеріали виконавчих проваджень знищено.
Тобто у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.
Таким чином, арешт накладений на майно порушує право позивача, як спадкоємця за законом, в частині вільного користування та розпорядження своїм майном, оскільки створюють перешкоду їй, як спадкоємцю набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування.
Враховуючи вказані обставини, суд погоджується з доводами позовної заяви та вважає, що відомості в реєстрі про заборону на нерухоме майно впливають на права позивача та створюють їй перешкоду в частині належного оформлення права власності на спадкове майно, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 321, 391, 1216, 1218, 1220, 1268 ЦК України, ст. 39, 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 30, 76-89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: Р. В. Піньковський