Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2022 Справа №607/2837/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Бойко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого був дідусь позивача ОСОБА_3 , а членами його дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_2 , зять ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_7 . Вони набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/6 частки будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , а згодом ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , після смерті яких спадщину прийняла їх дочка та мати позивача ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої, на підставі заповіту, спадщину прийняла позивач в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Інші спадкоємці відсутні. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на вказаний будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за померлими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 16.03.2022 відкрите провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

27.04.2022 було здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями згідно розпорядження керівника апарату суду № 363 від 27.04.2022, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащука П.Я.

Ухвалою судді від 02.05.2022 прийнято до провадження дану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду постановленою 11.07.2022 без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.08.2022, яке було відкладене на 20.09.2022.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15.02.1996 Довжанською сільською Радою народних депутатів.

Згідно довідки Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №430 від 18.09.2018, на день смерті ОСОБА_4 разом з нею проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 : чоловік - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_2 , зять - ОСОБА_5 , внук - ОСОБА_7 , внучка - ОСОБА_1 , чоловік внучки - ОСОБА_9 , правнучка - ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 02.03.2000 Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №431 від 18.09.2018, на день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 : дочка - ОСОБА_2 , зять - ОСОБА_5 , внук - ОСОБА_7 , внучка - ОСОБА_1 , чоловік внучки - ОСОБА_9 , правнучка - ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 02.01.2020 виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №141 від 19.05.2020, на день смерті ОСОБА_2 разом з нею проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 : чоловік - ОСОБА_5 , син - ОСОБА_7 , дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_9 , внучка - ОСОБА_11 , правнук - ОСОБА_12 .

20.07.2018 секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Білою М.А. посвідчено заповіт за номером в реєстрі 44, згідно якого ОСОБА_2 все своє майно, яке розташоване в с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 30.09.1989 виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області №193 від 26.09.1989, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, що складається з шести членів, головою якого є ОСОБА_3 , на праві особистої власності.

Станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору до якого належить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , були: ОСОБА_3 - голова двору, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_6 - внучка, ОСОБА_7 - внук, що вбачається з довідки Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №29 від 31.01.2022.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №638 виданої 03.06.2020 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

20.09.2018 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за замовленням ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у якому вказана характеристика будинку.

Відповідно до інформаційної довідки №1245 виданої 08.10.2018 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого Тернопільською районною радою 30.09.1989 на підставі рішення виконкому №193 від 26.09.1989 та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №70.

Разом з цим за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в бюро не проведена, що вбачається з інформаційних довідок Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 1254 від 09.10.2018 та №639 від 03.06.2020.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. №1196/02-31 від 04.08.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмова мотивована відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Згідно статті 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Таким чином, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 належав житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на праві сумісної власності.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Стаття 524 ЦК УРСР визначає, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відтак, у випадку спадкування після смерті ОСОБА_4 має місце спадкування за законом.

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У силу частини 1 статті 548 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Частина друга даної статті передбачає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Змістом частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася та спадкоємцем її 1/6 частки спірного житлового будинку стали її чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Відтак, ОСОБА_3 належала 1/4 частка житлового будинку АДРЕСА_1 (1/12 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та 1/6 частка, як члена колгоспного двору), ОСОБА_2 1/4 частка спірного житлового будинку (1/12 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та 1/6 частка, як члена колгоспного двору), ОСОБА_5 1/6 частки як члену колгоспного двору, ОСОБА_1 1/6 частки як члену колгоспного двору, ОСОБА_7 1/6 частки як члену колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , після смерті якого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №317/2001. Спадкоємцем, що прийняв спадщину є дочка померлого ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 , належала 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 (1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , 1/12 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та 1/6 частка, як члена колгоспного двору), ОСОБА_5 1/6 частки як члену колгоспного двору, ОСОБА_1 1/6 частки як члену колгоспного двору, ОСОБА_7 1/6 частки як члену колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину за заповітом прийняла ОСОБА_1 у порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Після померлої ОСОБА_2 Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №97/2020 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом. Чоловік померлої ОСОБА_5 від прийняття обов`язкової частки у спадщині відмовився, про що подав відповідну заяву. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 успадкувала належну їй 1/2 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності.

За змістом вимог ст. 12 Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 Закону України «Про власність» володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відтак, право власності на будинковолодіння у спадкодавців виникло на підставі діючого на момент побудови Закону України «Про власність» ще до набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 і втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою Верховного Суду України від 15.01.2014 у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121 обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року - дня набрання чинності Інструкції.

Виходячи із наведеного, чинне на момент спорудження об`єкта нерухомості та виникнення у спадкодавців права власності на спірне будинковолодіння законодавство не пов`язувало виникнення останнього із державною реєстрацією. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності. А правові засади прийняті в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні.

При цьому, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, спадкодавцям - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на момент смерті на праві власності належав житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації часток спірного домоволодіння за спадкодавцями, , позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач: Підгороднянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 14029197, місцезнаходження - вул. Зелена, 11, с. Підгородне, Тернопільський район, Тернопільська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження - вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль.

Рішення складено та підписано 20.09.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук