Справа №568/1475/21
Провадження №2/568/978/21
11 січня 2022 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді Троцюк В.О.
секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.
за участі представника позивача адвоката Мазур В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Радивилів заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -
В провадженні Радивилівського районного суд перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.
Рішенням Радивилівського районного суду від 07 грудня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 06.10.2021 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку. Рішення набрало законної сили.

ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, вказуючи що при винесені судом рішення не в повному обсязі вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме не вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11900 гривень та гонорар успіху в розмірі 3000 гривень.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Мазур В.В. підтримав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу з підстав викладених у ній.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення заяви, звернув увагу на завищений розмір заявлених до відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Ознайомившись із поданою заявою та матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Рішенням Радивилівського районного суду від 07 грудня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 06.10.2021 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем ОСОБА_1 16 грудня 2021 року до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 900 грн. та гонорару успіху в розмірі 3000 грн., на підтвердження яких надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 01.09 2021 року; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 07.09.2021 року, копію акту виконаних робіт від 09 грудня 2021 року, копію посвідчення водія ОСОБА_4 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копію ордеру про надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

За умовами договору від 01 вересня 2021 року, укладеним між адвокатом Мазур В.В. та Федюшиною І.С., сторони погодили, що оплата послуг адвоката здійснюється у вигляді гонорару, який вноситься шляхом авансування одноразово в день підписання договору в узгодженому розмірі. Інша частина гонорару сплачується в узгодженому порядку. За досягнення позитивного результату для клієнта, також сплачується гонорар успіху в узгодженому сторонами розмірі. Транспортні витрати адвоката оплачує клієнт. Розмір гонорару адвоката, гонорару успіху та фактичні витрати адвоката, обумовлюється в додатку до договору.

В додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.09.2021 року сторони погодили, що гонорар адвоката за виконання вищезазначеного доручення клієнта складається з наступного: одна година фактично виконаної роботи - 1000 гривень, участь в судовому засіданні - 1200 гривень за одне судове засідання,витрати адвоката в режимі відрядження - 3000 гривень, транспортні витрати - 8 гривень за один кілометр дороги, гонорар успіху за позитивний результат у справі про відшкодування майнової (моральної, матеріальної) шкоди чи повернення майна (рухомого чи нерухомого), стягнення коштів - 20 відсотків від задоволених судом до стягнення суми грошей. За позитивний результат у інших справах розмір додаткової суми (гонорару успіху) не обумовлено.

Згідно акту виконаних робіт (надання правничої допомоги) від 09.12.2021 року сторонами підтверджено, що адвокатом належним чином була надана правова допомога з представлення інтересів клієнта у Радивилівському районному суді Рівненської області у справі № 568/1475/21. Загальна сума витрат на правничу допомогу становить 11900 гривень.

Як було зазначено вище, при встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У цій справі підставою для винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат є приписи статей 133, 137, 141, 246 ЦПК України, і вимога відповідача, обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи всі необхідні для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу документи.

Суд вважає, що витрати в сумі 11900 грн. є не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру таких витрат та вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 4200 грн., що включає написання позовної заяви 3000 грн. та участь в судовому засіданні 1200 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо стягнення додаткової суми (гонорар успіху) в розмірі 3000 гривень, то суд приходить до наступних висновків.

В договорі про надання правової допомоги від 01.09.2021 року укладеному ОСОБА_1 та адвокатом Мазур В.В. передбачено, що розмір гонорару адвоката, гонорару успіху та фактичні витрати адвоката, обумовлюється в додатку до договору. В додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 07.09.2021 року сторони погодили, що гонорар успіху за позитивний результат у справі про відшкодування майнової (моральної, матеріальної) шкоди чи повернення майна (рухомого чи нерухомого), стягнення коштів - 20 відсотків від задоволених судом до стягнення суми грошей. За позитивний результат у інших справах розмір додаткової суми (гонорару успіху) не обумовлено.

За таких обставин додаткова сума (гонорар успіху) не підлягає стягненню з відповідача, як такий що не обумовлений договором.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4200 (чотири двісті) гривень.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Суддя В.О. Троцюк