Справа № 367/3038/20
Провадження №2/367/1040/2022
10 січня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого Мерзлого Л.В.,
за участі помічника судді Кузнєцовій П.О.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що 16.08.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 001-291/840-0053 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 221 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за корисування кредитом у порядку та умовах зазначених у договорі, а саме на рівні 12,95 річних. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно даного Договору. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, 16.08.2007 р. між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 001-2914/840-0053-Р (далі Договір поруки). 21 квітня 2010 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 2-315/2010 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено повністю: стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за договором кредиту № 001-2914/840-0053 від 16.08.2007 р. в сумі 1 811 679,45 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості від 20.03.2020 р. інфляційні втрати АТ «Універсал Банк» за час прострочення виконання грошових зобов`язань (встановлених рішенням Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2010 р. у справі № 2-315/2010) за період з 01.03.2017 р. по 29.02.2020 р. становлять 489 153,45 грн., та три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.03.2017 р. по 29.02.2020 р. становлять 163 051,15 грн. Всього: 489 153,45 грн. + 163 051,15 грн. = 652 204,60 грн.
Просять суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», суму боргу у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 489153,45 гривень, три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 163051,15 гривень та сплачений позивачем судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення судової повістки та оголошеннями на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 16.08.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 001-291/840-0053 відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 221 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за корисування кредитом у порядку та умовах зазначених у договорі, а саме на рівні 12,95 річних.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, 16.08.2007 р. між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 001-2914/840-0053-Р.
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі.
Відповідічі свої зобоз`язання за Договором та угодою не виконали.
21 квітня 2010 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 2-315/2010 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено повністю: стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за договором кредиту № 001-2914/840-0053 від 16.08.2007 р. в сумі 1 811 679,45 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості від 20.03.2020 р. інфляційні втрати АТ «Універсал Банк» за час прострочення виконання грошових зобов`язань (встановлених рішенням Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2010 р. у справі № 2-315/2010) за період з 01.03.2017 р. по 29.02.2020 р. становлять 489 153,45 грн., та три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.03.2017 р. по 29.02.2020 р. становлять 163 051,15 грн. Всього: 489 153,45 грн. + 163 051,15 грн. = 652 204,60 грн.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт укладання між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . Кредитного договору № 001-2914/840-0053 від 16.08.2007р. встановлено судовим рішенням Ірпінського міського суду Київської області № 2-315/2010, а тому дані обставини доказуванню не підлягають.
Відповідно до ст. ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Зобов`язання, згідно зі статтею 526 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з рахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Таким чином, враховуючи викладене, оскільки, відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.
У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 р. по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.
Оскільки, відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.04.2010р. у справі № 2-315/2010 до стягнення підлягає сума боргу саме в національній валюті України - гривні, за період часу, протягом якого відповідачами вказане рішення суду не було виконано, сума коштів, що згідно рішення суду підлягала стягненню, знецінилась внаслідок девальвації, таким чином, позивач вправі вимагати від відповідачів застосування наслідків порушення виконання рішення у вигляді сплати інфляційних втрат.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду 18.02.2019 р. при прийнятті постанови у справі № 405/5535/16-ц вказавши, що доводи касаційної скарги про те, що до виниклих правовідносин не застосуються положення частини другої статті 625 ЦК України в частині стягнення індексу інфляції, оскільки, інфляційні витрати не нараховуються на зобов`язання в іноземній валюті, а між сторонами у справі договір позики укладений саме в іноземній валюті, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання визначеного рішенням суду у грошовій одиниці України - у гривні.
Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються рішенням суду по справі № 2-315/2010, виконавчим листом, розрахунком заборгованості.
Враховуючи викладене, під час судового розгляду справи позивачем доведено факт невиконання відповідачами покладених на них зобов`язаннь щодо повернення позики, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ст. ст. 525, 526, 610, 611, 612, 1046 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В.Мерзлий