Дата документу 13.06.2022
Справа № 501/4506/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 ,

до

відповідача ОСОБА_2 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_2

предмет та підстави позову: про відшкодування мате ріальної та моральної шкоди

сторони в судове засідання не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 26.11.2021 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, згідно якого просить суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в наслідок залиття квартири в розмірі 16014,00 грн. - майнову шкоду завдану внаслідок залиття квартири;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в наслідок залиття квартири в розмірі 5 000,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 всі витрати, пов`язані зі звернення до суду та підтверджені квитанціями або іншими платіжними документами.

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Питання періодичного затоплення квартири позивача залишається невирішеним вже досить довгий час. Після чергового затоплення, позивач виявив, намокання стелі в коридорі, санвузлі, квартира залита водою.

Позивач стверджує, що згідно Актів про затоплення квартири, яка належить позивачу від 19 березня 2021 року, 25 березня 2021 року, 05 серпня 2021 року встановлено, що всі затоплення були через неналежне, халатне відношення відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_4 (яка знаходиться поверхом вище) по відношенню до сантехнічного обладнання та утримання своєї квартири в належному стані.

Позивач звернувся до ЖЕУ №4 міста Чорноморська Одеської області, де компетентним складом комісії складено акти про затоплення квартири позивача.

Квартира АДРЕСА_5 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 1/3 на підставі приватизації, 2/3 частини як спадкове майно.

Позивач застосував можливі варіанти вирішення спору з відповідачем в досудовому порядку, а саме 10 червня 2021 року на адресу відповідача направлено лист з пропозицією вирішити спір добровільно. Відповідач на пропозицію позивача щодо вирішення спірного питання в досудовому порядку не відреагував.

У серпні 2021 року відповідач знову допустив залиття квартири.

З метою подальшого звернення до суду та для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивач 17 серпня 2021 року звернувся із заявою до ФОП ОСОБА_5 про проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до висновку експерта №12-11/21 від 12.11.2021 вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, матеріалів та експлуатації машин і механізмів, необхідних для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 , з урахуванням усереднених кошторисних цін станом на час обстеження, складає 16014,00 грн.

Також, позивач вказує, що внаслідок неодноразового залиття його квартири, а також зволікання власника квартири відповідача з проведенням ремонту, в квартирі фактично не можливо проживати. Вологі стіни, грибок дуже негативно відобразилися на його здоров`ї. Такими діями відповідача, а точніше його бездіяльністю, позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу систематичних затоплень та пошкоджень його квартири, через що остання стала фактично непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб життя позивача, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків залиття.

На підставі викладеного, позивач оцінив розмір моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзив на позов, в судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд задовольнити позов.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 26.11.2021 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.50).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 06.12.2021 відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.56-57).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04.05.2022 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.78-79).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення (а.с.9).

Згідно Актів про затоплення квартири, яка належить позивачу від 19 березня 2021 року, 25 березня 2021 року, 05 серпня 2021 року встановлено, що всі затоплення здійснені через дії відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_4 (яка знаходиться поверхом вище) по відношенню до сантехнічного обладнання, та утримання своєї квартири в належному стані (а.с.10-11).

Квартира АДРЕСА_5 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 1/3 на підставі приватизації, 2/3 частини як спадкове майно, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13).

Позивач застосував можливі варіанти вирішення спору з відповідачем в досудовому порядку, а саме 10 червня 2021 року на адресу відповідача направив лист з пропозицією вирішити спір добровільно (а.с.14-15). Відповідач на пропозицію позивача щодо вирішення спірного питання в досудовому порядку не відреагував.

Відповідач 05.08.2021 допустив чергове залиття квартири, що підтверджується копією акту (а.с.12).

Відповідно до висновку експерта №12-11/21 від 12.11.2021 вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, матеріалів та експлуатації машин і механізмів, необхідних для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 , з урахуванням усереднених кошторисних цін станом на час обстеження, складає 16014,00 (шістнадцять тисяч чотирнадцять) гривень.

V. Оцінка Суду.

Дослідивши надані позивачем докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом.

Частиною 2 статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_6 у розмірі 16014,00 грн., суд керується висновком експерта №12-11/21 від 12.11.2021.

При цьому суд враховує, що інших доказів на спростування наданого позивачем кошторису вартості ремонту відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про задоволення позову.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало йому негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивача, порушення його звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції про сплату судового збору від 25.11.2021 (а.с.1) позивачем сплачено 908,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивачем сплачено кошти у розмірі 3000,00 грн. за проведення будівельно-технічного дослідження (а.с.46), який підлягає стягненню з відповідача.

Згідно із частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (стаття 137 ЦПК).

За надання правової допомоги позивачем проведено оплату в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується квитанціями та актами виконаних робіт (а.с.46, 47).

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат на сплату судового збору у розмірі 908,00 грн., витрат за проведення будівельно-технічного дослідження у розмірі 3000,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст.12, 13, 83, 141, 263, 264, 265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, Суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування матеріальної шкоди в наслідок залиття квартири в розмірі 16014,00 грн. - майнову шкоду завдану внаслідок залиття квартири, моральну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 5 000,00 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн., витрат за проведення будівельно-технічного дослідження у розмірі 3000,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко