справа № 361/5151/19
провадження № 2-з/361/130/22
УХВАЛА

29 серпня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс (далі ТОВ ФК Вектор Плюс) звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 предметом іпотеки за зобов`язаннями, що виникли між ним як кредитором та відповідачем ОСОБА_1 як боржником, а також внести відомості про обтяження вказаного об`єкта нерухомого майна.

26 серпня 2022 року позивач ТОВ ФК Вектор Плюс подало до суду заяву про забезпечення зазначеного позову, у якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Щербині Тетяні Вікторівні, та/або будь-яким приватним чи державним нотаріусам оформлювати та видавати свідоцтво про право власності на вказану квартиру АДРЕСА_1 , заборонити будь-яким особам укладати правочини щодо квартири АДРЕСА_1 , у тому числі купівлі-продажу, дарування, оренди, іпотеки, внесення до статутних фондів тощо; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) щодо квартири АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким особам вселятися в однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити реєструвати у даній квартирі третіх осіб; заборонити вчиняти будь-які дії по передачі права користування (платного чи безоплатного) зазначеною квартирою до вирішення спору в справі по суті.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексом заходів забезпечення позову.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен перевірити: наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У ст. ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

За змістом і формою заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналізуючи вказані норми законодавства, слід дійти висновку, що при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права, заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені. Не може бути задоволена заява про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наведене свідчить про те, що законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти чи забороною вчиняти певні дії відповідачу чи іншим особам, суд може накласти арешт та заборонити вчиняти певні дії щодо майна, що стосується лише майна або грошових коштів, які належать відповідачеві. Тобто, вирішуючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача або забороною вчиняти певні дії, суд має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачеві та де вони знаходяться.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача у справі ОСОБА_1 , провадження у цій справі зупинено до залучення у справі правонаступників відповідача.

Ухвалою суду від 11 травня 2022 року провадження у вказаній справі поновлено, витребувано з Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Листом від 25 травня 2022 року за вих. № 1099/01-16/01-09 Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області повідомила суд про неможливість надання копії вказаної вище спадкової справи, оскільки вона заведена приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Щербиною Т.В.

Ухвалою суду від 29 липня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Щербини Тетяни Вікторівни належним чином посвідчену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

25 серпня 2022 року до суду надійшла копія спадкової справи № 20/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Судове засідання у справі призначено на 26 вересня на 10.30 год., станом на день подання позивачем ТОВ ФК Вектор Плюс заяви про забезпечення позову питання щодо залучення до участі у даній справі правонаступникапомерлого відповідача ОСОБА_1 ,судом ще не вирішено.

Всупереч ч. 1 ст. 151 ЦПК України, враховуючи зазначені вище обставини у цій справі, позивач ТОВ ФК Вектор Плюс у заяві про забезпечення позову не обґрунтував, яким чином невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить не можливим виконання рішення суду у разі задоволення його позову, які саме дії правонаступниками спадкоємцями померлої ОСОБА_1 на даний час вчиняються з нерухомим майном, не надані докази на підтвердження таких дій спадкоємцями, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; прохальна частина заяви про забезпечення позову не конкретизована, зокрема, не зазначено кому саме необхідно заборонити вчиняти певні дії, що, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 157 ЦПК України, унеможливлює постановлення ухвалу, яка підлягає до негайного виконання. Посилання на диспозицію відповідної норми процесуального права не дає підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам, тому застосування саме такого засобу забезпечення позову як арешт позивачем ТОВ ФК Вектор Плюсналежним чином не мотивований, що може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності.

У підпункті 4.17 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Враховуючи наведене, а також те, що у випадку накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_1 , судом будуть вчинені дії, що призведуть до порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом спадкових прав спадкоємців ОСОБА_1 , зокрема, вплинуть на видачу їм свідоцтва про право на спадщину, що є недопустимим, суперечить принципу здійснення правосуддя та інституту забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява ТОВ ФК Вектор Плюс про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 149 153, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс про забезпечення позову повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.