Справа № 460/3140/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/811/2343/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар: Іванова О.О.

З участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ; представника третьої особи-адвоката Зубашевського Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №460/3140/15 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Шмагара П.М. на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області, правонаступником якої є Івано-Франківська селищна рада, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в:

28.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання незаконним рішення №2 від 16 січня 1998 року Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

В обгрунтування позову зазначає, що є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який на протязі 1972-1975 років збудував житловий будинок по АДРЕСА_1 , не зареєструвавши при житті право власності на будинок та земельну ділянку. У житловому будинку вона проживала від моменту його побудови до 2005 року. 18.09.1989 року виконавчий комітет Вороцівської сільської ради народних депутатів прийняв рішення про оформлення права особистої власності громадян на житлові будинки. Згідно з додатком до вказаного рішення її мамі ОСОБА_5 , надано право оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі попередньо замовленої технічної документації від 22.12.1988 року на житловий будинок АДРЕСА_1 ).

16 січня 1998 року виконавчий комітет Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області прийняв рішення №2, яким вирішив «погодитися з висновком Львівського МБТІ та вважати можливим оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за гр. ОСОБА_5 . Провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності на будинок». На підставі зазначеного рішення її мамі ОСОБА_5 видано Свідоцтво про право власності від 11.03.1998 року. Вважає, що Рішення №2 від 16.01.1998 року прийняте з порушенням норм законодавства, просила таке скасувати, оскільки її як спадкоємця першої черги позбавлено права спадкування 1/4 частки майна, що належала батькові ОСОБА_4 у зазначеному житловому будинку.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2021 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення №2 від 16.01.1998 виконавчого комітету Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області "Про оформлення права власності на будинок АДРЕСА_2 ".

Стягнуто з Івано-Франківської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду оскаржив представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Шмагара П.М. .

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Суд неповно з`ясував обставини справи, неналежно оцінив докази, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що посилання позивача на те, що їй стало відомо про рішення Вороцівської сільської ради №2 від 16.01.1998 року лише 14.05.2013 року, отримавши документи із Яворівського державного районного архіву Львівської області, спростовується рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17.12.2010 року у справі №2-415/2010 в якому за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування зазначається про наявність оскаржуваного рішення сільської ради та також ставилася вимога про визнання частково недійсним оскаржуваного рішення сільської ради. Крім цього, позивач ще неодноразово зверталась з позовами, які стосувались оскаржуваного рішення та рішення судів додані до матеріалів справи, а відтак, твердження про те, що даний спір виник між тими самими сторонами, однак з інших підстав, не про той самий предмет, не відповідають дійсності. Вважає, що даний позов поданий з порушенням строку позовної давності. Крім цього, в рішенні суд не зазначив, якому конкретному пункту Порядку державної реєстрації об`єктів нерухомого майна суперечить рішення №2 виконавчого комітету, адже така норма в Правилах відсутня. Під час розгляду справи, показами свідка ОСОБА_6 -на той час голови Вороцівської сільської ради, листами-відповідями відповідача на запити адвокатів, відповіддю Львівського МБТІ підтверджено, що при прийнятті рішення №2 від 16.01.1998 року було використано вже виготовлену технічну документацію на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_5 в 1988 році і це не суперечить Правилам затверджених наказом №56 від 13.12.1995 року. Будинок АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 - один і той же. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у позові.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) представником позивача адвокатом Курилець Х.З. надано суду відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві адвокат Курилець Х.З. зазначає, що вважає рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14.05.2021 року законним, обґрунтованим, таким, що відповідає завданню цивільного судочинства.

Твердження представника третьої особи ОСОБА_3 -адвоката Шмагари П.М. про те, що суд першої інстанції повинен був застосувати строк позовної давності є помилковим, таким, що не ґрунтується на нормах права.

Просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представника третьої особи адвоката Зубашевського Н.П. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та її представників-адвоката Курилець Х.З. та Рибака Т.Є., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до приписів ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1,3 ст.12, ч.1,6 ст.81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 20.01.1952 року. В 1983 році шлюб між ними був розірваний та ОСОБА_4 проживав у м.Львові з 1985 року у шлюбі із ОСОБА_7 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В період 1972-1975 років батьками позивача був побудований житловий будинок у с.Солуки Яворівського району Львівської області. Головою двору була мати ОСОБА_5 , що підтверджується копіями по господарських книг, які додані до матеріалів справи.

Рішенням виконавчого комітету Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 18.09.1989 року «Про оформлення права особистої власності громадян на житлові будинки» виконком сільської ради, розглянувши висновки ЛМБТІ про можливість оформлення права особистої власності громадян на житлові будинки в с.Поланки, Солуки та керуючись Інструкцією ЦСУ СРСР 15.07.1983 р.№ 389 про порядок проведення реєстрації житлового фонду, погодився з висновками Львівського МБТІ та вважав можливим оформити права власності громадян на житлові будинки в селах Поланки, Солуки згідно з додатком №1 до цього рішення.

Другим пунктом рішення прописано просити виконком Яворівської районної ради народних депутатів вирішити питання про оформлення та видачу свідоцтв про право особистої власності на будинки ( а.с.12).

Із Додатку №1 встановлено, що в списку громадян, які мають житлові будинки в с.Поланки та Солуки значиться ОСОБА_5 за будинком АДРЕСА_2 (а.с. 13). Однак, з певних причин ОСОБА_5 не мала змоги завершити розпочату нею справу щодо оформлення права власності та отримання Свідоцтва про право власності на будинок у якому проживала.

16 січня 1998 року виконавчим комітетом Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області прийнято рішення №2 «Про оформлення права власності на будинок АДРЕСА_2 » із якого вбачається можливість оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 .. Провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності на будинок згідно даного рішення.

Підставою для прийняття зазначеного рішення був висновок Львівського МБТІ про можливість оформлення права власності на будинок АДРЕСА_2 .Франка наданий відповідно до Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом ДКУ по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 року №56. (далі по тексту Правила). (а.с.14).

З оглянутої в суді апеляційної інстанції інвентаризаційної справи на житловий будинок №(2)16 вбачається, що на замовлення №216 від 12.12.1988 року ОСОБА_5 проживаючій в АДРЕСА_2 виготовлено комплексну технічну документацію для приватизації житлового будинку. ( аркуш10 Інвентар.справи).

Згідно Довідки від 29 січня 1998 року Вороцівської сільської ради, яка міститься на арк.13 інвент.справи зазначено, що згідно погосподарських книг виконкому Вороцівської сільської ради Яворівського району у с.Солуки, господарство, яке в даний час являється будинковолодінням АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_5 .

Згідно довідки №5399 від 27.11.2017 року, виданої ЛОКП «БТІ та ЕО» ЛОР вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи первинна технічна документація на будинковолодіння АДРЕСА_3 виготовлялася у 1988 році. На замовлення №216 від 12.12.1988 року було виготовлено комплексну технічну документацію для приватизації будинку за вищевказаною адресою, яка в подальшому і була надана заявником в приватизаційний пакет документів (у виконком).

При прийнятті рішення виконавчим комітетом Вороцівської сільської ради №2 від 16.01.1998 року про оформлення права власності була врахована технічна документація, яка виготовлялась у 1988 році.

Розбіжності в нумерації будинку за вищезгаданою адресою спричинені тим, що житловий будинок АДРЕСА_2 попередньо обліковувався за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.12 т.2).

29.01.1998 року було повторно оформлено замовлення на виготовлення технічної документації для оформлення договору дарування.

Відтак, зазначеним та довідкою Вороцівської сільської ради від 11.12.2017 року № 584 (а.с.15) підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є одним і тим же житловим будинком, право власності на який виготовлено ОСОБА_5 у 1998 році. Зазначене спростовує пояснення позивача ОСОБА_3 та її представників, а також підтверджується листом ОКП «БТІ та ЕО» ЛОР від 23.02.2013 року згідно якого по архівних даних бюро станом на 29.12.2013 року реєстрація прав власності на будинок АДРЕСА_2 за гр.. ОСОБА_5 бюро не здійснювалася. (а.с. 29 т.2).

Про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 є один і той самий, якщо брати до уваги межі землекористування та розміщення будинків, сусідство ОСОБА_8 підтверджено листом Вороцівської сільської ради №584 від 11.12.2017 року ( а.с.15 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що рішення №2 виконавчого комітету Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 16 січня 1998 року «Про оформлення права власності на будинок АДРЕСА_2 » прийнято в час, коли було чинне, ніким не скасоване рішення виконавчого комітету Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 18.09.1989 року «Про оформлення права особистої власності громадян на житлові будинки», яким вже було надано дозвіл ОСОБА_5 оформити право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції також зазначає, що в протоколі засідання виконкому Вороцівської сільської ради від 16.01.1998 року відомості про розгляд питання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок ОСОБА_5 відсутні, а також не дотримано вимог розділу 5 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом ДКУ по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року №56.

Із висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Як вбачається із рішення №2 від 16.01.1998 року у ньому прописано:погодитись з висновками Львівського МБТІ та вважати можливим оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 ..

Відсутність заяви ОСОБА_5 підтверджується листом сільської ради про знищення таких за давністю (а.с. 15 зворот, а.с.21 т.2).

Розбіжність номерів у житлових будинках АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 спростовано вищезазначеними листами ЛМБТІ та Вороцівської сільської ради. В 1996 році в господарстві ОСОБА_5 присвоєно номер будинку АДРЕСА_2 ( а.с.60 т.1).

Згідно листа №281 від 24.10.2012 року за підписом сільського голови І.Перун за адресою АДРЕСА_2 знаходиться завод мінеральних вод «Валетудо» (а.с.61 зворот т.1).

Щодо технічної документації, то така була виготовлена ОСОБА_5 у 1988 році, була чинною, при обстеженні будинковолодіння змін не було виявлено, що підтверджено Актом біжучих змін ЛОКБТІ та ЕО ( аркуш інвент.справи 15) та не суперечить Правилам.

Повторне звернення ОСОБА_5 у березні 1998 року із заявою для виготовлення технічної документації та видачі довідки-характеристики на будинковолодіння було необхідне для укладення та посвідчення Договору дарування останньої на сина ОСОБА_3 . Із матеріалів справи та інвентаризаційної справи встановлено, що згідно Договору дарування житлового будинку АДРЕСА_4 та земельної ділянки від 29.12.2004 року ОСОБА_5 посвідчила Договір дарування на сина ОСОБА_3 (арк..інвен.справи №22-23).

На час прийняття рішення Вороцівською сільською радою від 18.09.1989 року та на час прийняття рішення №2 від 16.01.1998 року батька позивачки ОСОБА_4 вже не було в живих. З 1985 року останній став проживати у м.Львові, розірвавши шлюб із ОСОБА_5 та був у шлюбі з ОСОБА_7 з якою проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . При житті ОСОБА_4 не оформляв права власності на житловий будинок, доказів, що ОСОБА_4 мав на праві власності Ѕ спірного житлового будинку позивачем не надано. Із врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що права позивача ОСОБА_1 прийнятими рішеннями Вороцівської сільської ради як у 1998 році так і 16.01.1998 року не порушуються, оскільки спірний житловий будинок не входить у спадкову масу після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доказів порушення права позивача ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.п.3,4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 -адвоката Шмагари Петра Михайловича задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області, правонаступником якої є Івано-Франківська селищна рада, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк