Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 53 500 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.03.2019 уклала з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 договір №2 щодо встановлення дерев`яних виробів (панелей, плінтусів, сходів, тощо) в належному їй на праві власності житловому будинку по АДРЕСА_1 . На виконання умов договору №2 нею були сплачені кошти, про що ФОП ОСОБА_2 на зворотній стороні аркуша договору були надані розписки про отримання коштів, а саме: 23.03.2019 сплачено кошти в сумі 60 000,00 грн; 18.04.2019 сплачено кошти в сумі 202 200,00 грн; 18.04.2019 сплачено кошти в сумі 87 500,00 грн; 11.09.2019 сплачено кошти в сумі 87 500,00 грн; 11.09.2019 сплачено кошти в сумі 47 500,00 грн (на роботи з підшивки сходів); 02.12.2019 сплачено кошти в сумі 35 500,00 грн (за виготовлення та монтаж плінтуса); 02.12.2019 сплачено кошти в сумі 12 500,00 грн (за підшивку сходів); 20.01.2020 сплачено кошти в сумі 17 750,00 грн (за плінтус); 20.01.2020 сплачено кошти в сумі 11 250,00 грн (за підшивку сходів). Разом з тим, з січня 2020 року ФОП ОСОБА_2 припинив виконання робіт, оплачених за договором №2 від 23.03.2019, у зв`язку з чим у нього утворився борг в розмірі 53 500,00 грн за невиконані роботи, який відповідачем в добровільному порядку не повернуто, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 30 червня 2022 року у вказаній вище справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 серпня 2022 року.

В судове засідання, призначене на 29 серпня 2022 року о 12 годині 00 хвилин, сторони не прибули.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Полумисний В.В. подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить провести за його відсутності та за відсутності позивачки, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами отримана відповідачем, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 150.

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 березня 2019 року між ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) був укладений договір №2, предметом якого є поставка матеріалів і виконання робіт виконавцем на користь замовника відповідно до додатку №1 договору.

Відповідно до умов п.6.1 розділу 6 договору №2 від 23.03.2019 договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

Відповідно до умов розділів 2, 3 вказаного договору: виконавець зобов`язується виконати роботи якісно і в строк не пізніше 02.06.2019; загальна сума договору складає 437 000 грн; предоплата складає 60 % - 262 200 грн; повний розрахунок по договору проводиться в день підписання акту прийому - передачі виконаних робіт.

Згідно умов п.4.1 та 4.3 розділу 4 договору №2 від 23.03.2019, за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання по договору сторони несуть відповідальність у відповідності до договору і діючого законодавства України. У випадку невиконання або неналежного виконання виконавцем обов`язків, передбачених цим договором, виконавець компенсує замовнику повну вартість непоставленого матеріалу та невиконаних робіт. Факт порушення виконавцем оформлюється актом.

18 серпня 2021 року ОСОБА_1 на ім`я фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 було складено вимогу про повернення коштів за оплачені та не виконані роботи згідно договору №2 від 23.03.2019 в сумі 53 500,00 грн, яку направлено на адресу відповідача цінним листом 18.08.2021.

Оскільки таку вимогу в добровільному порядку не виконано, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 та ч.2 статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 ЦК передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно статті 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 849 ЦК України визначено права замовника під час виконання роботи.

1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

3. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

4. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Статтею 852 ЦК України визначено права замовника у разі порушення підрядником договору підряду.

1. Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

2. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У відповідності до ч.1 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. (ч.1 ст.866 ЦК України).

Статтею 872 ЦК України передбачено права замовника у разі істотного порушення підрядником договору побутового підряду.

1. Якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором:

1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості;

2) розірвання договору та відшкодування збитків.

2. У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1, 2, 8 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця (ч.2).

Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти (ч.8).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що відповідачем, в порушення умов договору № 2 від 23.03.2019 не в повному обсязі виконано оплачені нею роботи, внаслідок чого сума боргу за невиконані роботи складає 53 500 грн.

Разом з тим, наведені позивачем обставини не підтверджені належними та достатніми доказами.

Так, додана до матеріалів справи копія договору №2 від 23.03.2019 не містить підпису ФОП ОСОБА_2 . В матеріалах справи відсутній додаток № 1, передбачений п.1.1 умов договору, яким передбачено визначення переліку робіт, що підлягають виконанню відповідачем. Таким чином, з доданих доказів не вбачається дійсного волевиявлення відповідача на укладення договору та що позивачем та відповідачем було погоджено види (перелік) робіт, як істотну умову договору.

Також, з наявних копій розписок про отримання коштів ФОП ОСОБА_3 не можна дійти однозначного висновку, що такі були складені саме відповідачем та на виконання договору №2 з огляду, в тому числі, на їх зміст, візуальні розбіжності підпису ФОП ОСОБА_3 .

Суд зауважує, що матеріалами справи не підтверджується заявлений позивачкою розмір не виконаних відповідачем робіт в сумі 53 500 грн, оскільки, як вже зазначено, сам договір не є укладеним внаслідок відсутності підпису відповідача, сторонами не було погоджено перелік, види робіт та їх вартість згідно переліку, не складено жодних актів, на підставі яких можливо було б встановити факт невиконання певних робіт відповідачем на таку суму.

Беручи до уваги вищевикладене та досліджені докази, відсутні підстави для стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 53 500 грн.

Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 - 284, 352 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про захист прав споживача - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22 вересня 2022 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська