Номер провадження: 22-ц/813/6489/22
Справа № 946/1723/21
Головуючий у першій інстанції Адамова А.С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

05.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовними вимогами, якими просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 18165,40 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 23.06.2020 року в м.Ізмаїлі на перехресті вулиць Українська та Телеграфна сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі -ДТП) за участю транспортних засобів MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний номер НОМЕР_1 , належний йому та під його керуванням і FORD TRANSIT, державний номер НОМЕР_2 , що був під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок порушення ОСОБА_2 пункту 16.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, відбулося зіткнення вищевказаних автомобілів та їх механічне пошкодження.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2020 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Таким чином, ДТП та механічне пошкодження автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний номер НОМЕР_1 , сталося з вини відповідача. Право приватної власності на зазначений автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний номер НОМЕР_1 , належить йому, ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО-3941285, цивільна відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Вказаний Поліс було укладено на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Станом на сьогодні ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розрахувало і сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 5705,29 грн., що підтверджується випискою з банку та листом страховика №5625 від 27.07.2020 року.

Відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний номер НОМЕР_1 , і страховою виплатою.

Згідно висновку експертного дослідження №24 ОД від 27.11.2020 року, проведеного Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкоджень його автомобіля 23.06.2020 року, складає 13162,17 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 23870,69 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач має сплатити йому невідшкодовану майнову шкоду, а саме різницю між вартістю відновлювального автомобіля (23870,69 грн.) і розміром страхового відшкодування (5705,29 грн.), а саме: 18165,40 грн. Отже, майнова шкода завдана позивачу з вини відповідача становить 18165,40 грн.

Також, позивач зазначає, що окрім цього, внаслідок ДТП, він зазнав моральних страждань через стрес, вимушену участь у події самого зіткнення, а також душевні хвилювання спричинені протиправним пошкодженням належного йому майна. Через пошкодження транспортного засобу у нього порушився звичайний спосіб життя, що зумовило незручності для його сім`ї. З часу ДТП пройшло півроку, а автомобіль досі невідремонтований. До того ж, навіть при повній компенсації майнової шкоди за пошкодження транспортного засобу, у нього будуть труднощі у придбанні однієї із запчастин, що потребує заміни, оскільки її потрібно доставляти з іншої країни. Таким чином, тільки усвідомлення про час та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану транспортного засобу, спричиняють у нього пригнічений стан. Крім цього, він вимушений був докладати додаткових зусиль для вирішення питань щодо відшкодування завданої йому шкоди, оскільки відповідач та власник транспортного засобу, яким керував відповідач, відмовилися добровільно відшкодовувати завдану його майну шкоду. Така відмова відшкодовувати шкоду, таке зневажливе і зухвале ставлення до порушених прав позивача з боку безпосереднього винуватця, ігнорування наслідків вини та необхідності компенсації завданої шкоди, не тільки завдає моральних страждань йому, а й порушує його честь і гідність.

Отже, порушення відповідачем Правил дорожнього руху, спричинення ДТП та пошкодження майна позивача заподіяло йому моральної шкоди і є підставою для її компенсації. Вважає об`єктивним розміром моральної шкоди спричинений йому - 10000 грн. Він неодноразово і безрезультатно звертався до відповідача та власника транспортного засобу, яким керував відповідач під час ДТП, з проханням відшкодувати нанесену йому шкоду.

Також, ним здійснено судові витрати у вигляді сплати судового збору загальною сумою 1816 грн. відповідно до квитанцій № 41988 та № 42080 від 04.03.2021 року, оплати експертного дослідження, проведеного Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в розмірі 1015,20 грн. згідно рахунку-фактури №2020-2523 від 19.10.2020 року і квитанції від 23.10.2020 року та оплати послуг з правової допомоги в розмірі 2500 грн. згідно акту №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2021 року за договором про надання правової допомоги від 31.08.2020 року та квитанції №31 від 25.02.2021 року. Очікується додаткове понесення судових витрат позивачем, а саме оплати послуг з правової допомоги в розмірі 12000 грн., на підставі додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 31.08.2020 року.

У письмових поясненнях ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 26.08.2021 року на позовну заяву, представником зазначено, що 02.01.2020р. між ОСОБА_3 та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АО-3941285, за яким забезпечено транспортний засіб FORD TRANSIT державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - забезпечений т.з.). Строк дії 04.01.2020р. - 03.01.2021р. Ліміт відповідальності по майну 130000 грн., по здоров`ю 260000 грн. Франшиза 0 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ»), Законом України «Про страхування», Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами України. 23.06.2020р. у м. Ізмаїл сталася ДТП за участю забезпеченого т.з. та т.з. «MITSUBISHI», д.р.н. НОМЕР_3 , що належить позивачу. Відповідно до ст. 29 ЗУ «ОСЦПВВНТЗ», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.7.41. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р. №142/5/2092, (надалі Методика), для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення Ез приймається рівним 0,7. Роком випуску автомобіля позивача є 2007, тобто на момент ДТП (23.06.2020р.) строк експлуатації становить більше ніж 12 років, а отже в даному випадку обов`язково (при розрахунку суми страхового відшкодування) має вираховуватись коефіцієнт фізичного зносу, що дорівнює 0,7. Згідно ремонтної калькуляції № 20-0314881 від 06.07.2020р. програми «AUDATEX», вартість відновлювального ремонту пошкодженого т.з. становить 14121,66 грн. та вартість відновлювального ремонту пошкодженого т.з. з урахуванням зносу - 5705,29 грн. Відповідно до ст. 36.2. ЗУ «ОСЦПВВНТЗ», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 21.07.2020р. позивачем було подано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, згідно якої ОСОБА_1 , зокрема, погодився із розміром страхового відшкодування 5705,29 грн. 27.07.2020р. вказану суму страхового відшкодування було виплачено. Таким чином, ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у повному обсязі виконано свої зобов`язання за полісом страхування № АО-3941285.

25.11.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення по справі, оскільки у рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1816грн., витрат на експертне дослідження в розмірі 1015,20 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 19500грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , майнову шкоду в розмірі 10708 (десять тисяч сімсот вісім) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки. Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2021 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 755,50 (сімсот п`ятдесят п`ять гривень) 50 копійок судового збору, 422,30 (чотириста двадцять дві гривні) 30 копійок витрат на експертне дослідження, 6 864,00 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу

15 лютого 2022 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 30.11.2021 року, відповідно до якої позивач просить додаткове рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення судових витрат у повному обсязі.

При цьому посилаючись на те, що судом першоїї інстанції було зменшено розмір витрат на правову допомогу, однак не прийнято до уваги, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.03.2021 року провадження по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди було відкрито.

Ухвалою від 12.09.2022 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

05.03.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , якою позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 18 165,40 грн. майнової шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди. Також, в позовній заяві позивачем зазначений попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на сплату судового збору, проведення експертного дослідження та витрат на професійну правічну допомогу у зв`язку з розглядим справи.

19.11.2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалене рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

25.11.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення по справі, оскільки у рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1 816,00 грн., витрат на експертне дослідження в розмірі 1015,20 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2020 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Самофаловою Оксаною Юріївною укладено Договір про надання професійної правничої допомоги б/н та додаткову угоду №1 від 31.08.2020 року до цього Договору, предметом яких сторони визначили, що Адвокат Самофалова О.Ю. бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту (в даному випадку позивачу) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, по відшкодуванню шкоди спричинену Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.06.2020 року.

31.08.2020 року між Позивачем і адвокатом Самофаловою О.Ю. було укладено Договір про надання правової допомоги та додаткову угоду №1 від 31.08.2020 року до цього Договору.

Згідно пункту 1.1. Договору, Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується її оплатити у цивільній справі про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а Клієнт зобов`язується її оплатити.

Пунктом 5.1. Договору, визначено, розмір винагороди за надання правової допомоги, що виплачується Клієнтом Адвокату та порядок її сплати, визначається в окремо укладених між Сторонами додаткових угодах.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, Сторони дійшли згоди, що Адвокат надає правову допомогу Клієнту щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 23.06.2020 року.

Згідно пунктів 2, 3 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, розмір винагороди, яка виплачується Клієнтом Адвокату за правову допомогу, визначену пунктом 1 Додаткової угоди №1 обчислюється у фіксованому розмірі з урахуванням виконаних Адвокатом робіт (наданих послуг). Сторони погодили орієнтовний перелік та розмір винагороди за роботи (послуги), що можуть бути виконані (надані) Адвокатом при наданні Клієнту правової допомоги, визначеної пунктом 1 Додаткової угоди №1.

Пунктом 5 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, передбачено, що факт надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 31 серпня 2020 року підтверджується відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які готуються відповідно до обсягу виконаних (наданих) Адвокатом робіт (послуг) та підписуються Клієнтом.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних професійної правничої допомоги, які викладені в клопотанні від 25.11.2021 адвокатом Самофаловою О.Ю. було надано наступні послуги: 1. Консультація з урахуванням актуальної судової практики - 1000,00 грн.; 2. Складання 3 (трьох) адвокатських запитів - 1500,00 грн.; 3.Складання позовної заяви (майнового та немайнового характеру) - 3500,00 грн.; 4. Складання заяви з процесуальних питань (клопотання про витребування доказів судом) - 1500,00 грн.; 5. Участь у суді першої інстанції 21.04.2021 року - 1 500,00 грн.; 6. Участь у суді першої інстанції 20.05.2021 року - 1 500,00 грн.; 7. Участь у суді першої інстанції 09.06.2021 року - 1500,00 грн.; 8. Участь у суді першої інстанції 30.06.2021 року - 1 500,00 грн.; 9. Участь у суді першої інстанції 08.09.2021 року - 1500,00 грн; 10. Участь у суді першої інстанції 29.09.2021 року - 1500,00грн.; 11. Участь у суді першої інстанції 27.10.2021 року - 1500,00грн.; 12. Участь у суді першої інстанції 19.11.2021 року - 1500,00грн. На підтвердження зазначених виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом Самофаловою О.Ю., було складено та підписано Позивачем: 1. акт №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2021 року; 2. акт №2 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.03.2021 року; 3. акт №3 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.03.2021 року; 4. акт №4 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.04.2021 року; 5. акт №5 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.05.2021 року; 6. акт №6 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2021 року; 7. акт №7 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.10.2021 року; 8. акт №8 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2021 року.

Крім того, станом на теперішній час Позивач сплатив адвокату Самофаловій О.Ю. всі зазначені виконані роботи (надані послуги) в повному обсязі, що підтверджується: 1. квитанцією №31 від 25.02.2021 року; 2. квитанцією №125 від 17.04.2021 року; 3. квитанцією №126 від 17.04.2021 року; 4. квитанцією №133 від 29.05.2021 року; 5. квитанцією №134 від 29.05.2021 року; 6. квитанцією №39 від 30.07.2021 року; 7. квитанцією №13 від 22.11.2021 року; 8. квитанцією №14 від 22.11.2021 року.

Крім того, в позовній заяві було зазначено, що станом на дату її подання до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, Позивач здійснив судові витрати у вигляді: 1. сплати судового збору загальною сумою 1 816,00 грн (908,00 грн + 908,00 грн), що підтверджується квитанціями № 41988 та № 42080 від 04.03.2021 року доданими до позовної заяви. 2. оплати експертного дослідження, проведеного Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в розмірі 1 015,20 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № 2020-2523 від 19.10.2020 року і квитанцією від 23.10.2020 року доданими до позовної заяви.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Вивчивши матеріали цивільної справи і надані документи на підтвердження понесених судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною першою ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Ч.1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

Ст. 137 ЦПК України передбачає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до роз`яснень п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна та інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, станом на дату ухвалення Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області рішення у даній справі, Позивач здійснив додаткові витрати на правничу допомогу адвоката, що не могли бути передбачені на час подання Позовної заяви, тому не відповідають заявленій сумі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Збільшення витрат на правничу допомогу адвоката пов`язане з часом розгляду справи Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області і кількістю судових засідань у справі.

31.08.2020 року між Позивачем і адвокатом Самофаловою О.Ю. було укладено Договір про надання правової допомоги та додаткову угоду №1 від 31.08.2020 року до цього Договору.

Згідно пункту 1.1. Договору, Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується її оплатити у цивільній справі про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а Клієнт зобов`язується її оплатити.

Пунктом 5.1. Договору, визначено, розмір винагороди за надання правової допомоги, що виплачується Клієнтом Адвокату та порядок її сплати, визначається в окремо укладених між Сторонами додаткових угодах.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, Сторони дійшли згоди, що Адвокат надає правову допомогу Клієнту щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 23.06.2020 року.

Згідно пунктів 2, 3 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, розмір винагороди, яка виплачується Клієнтом Адвокату за правову допомогу, визначену пунктом 1 Додаткової угоди №1 обчислюється у фіксованому розмірі з урахуванням виконаних Адвокатом робіт (наданих послуг). Сторони погодили орієнтовний перелік та розмір винагороди за роботи (послуги), що можуть бути виконані (надані) Адвокатом при наданні Клієнту правової допомоги, визначеної пунктом 1 Додаткової угоди №1.

Пунктом 5 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, передбачено, що факт надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 31 серпня 2020 року підтверджується відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які готуються відповідно до обсягу виконаних (наданих) Адвокатом робіт (послуг) та підписуються Клієнтом.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних професійної правничої допомоги, які викладені в клопотанні від 25.11.2021 адвокатом Самофаловою О.Ю. було надано наступні послуги: 1. Консультація з урахуванням актуальної судової практики - 1000,00 грн.; 2. Складання 3 (трьох) адвокатських запитів - 1500,00 грн.; 3.Складання позовної заяви (майнового та немайнового характеру) - 3500,00 грн.; 4. Складання заяви з процесуальних питань (клопотання про витребування доказів судом) - 1500,00 грн.; 5. Участь у суді першої інстанції 21.04.2021 року - 1 500,00 грн.; 6. Участь у суді першої інстанції 20.05.2021 року - 1 500,00 грн.; 7. Участь у суді першої інстанції 09.06.2021 року - 1500,00 грн.; 8. Участь у суді першої інстанції 30.06.2021 року - 1 500,00 грн.; 9. Участь у суді першої інстанції 08.09.2021 року - 1500,00 грн; 10. Участь у суді першої інстанції 29.09.2021 року - 1500,00грн.; 11. Участь у суді першої інстанції 27.10.2021 року - 1500,00грн.; 12. Участь у суді першої інстанції 19.11.2021 року - 1500,00грн. На підтвердження зазначених виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом Самофаловою О.Ю., було складено та підписано Позивачем: 1. акт №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2021 року; 2. акт №2 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.03.2021 року; 3. акт №3 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.03.2021 року; 4. акт №4 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.04.2021 року; 5. акт №5 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.05.2021 року; 6. акт №6 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2021 року; 7. акт №7 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.10.2021 року; 8. акт №8 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2021 року.

Станом на теперішній час Позивач сплатив адвокату Самофаловій О.Ю. всі зазначені виконані роботи (надані послуги) в повному обсязі, що підтверджується: 1. квитанцією №31 від 25.02.2021 року; 2. квитанцією №125 від 17.04.2021 року; 3. квитанцією №126 від 17.04.2021 року; 4. квитанцією №133 від 29.05.2021 року; 5. квитанцією №134 від 29.05.2021 року; 6. квитанцією №39 від 30.07.2021 року; 7. квитанцією №13 від 22.11.2021 року; 8. квитанцією №14 від 22.11.2021 року.

Крім того, в позовній заяві було зазначено, що станом на дату її подання до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, Позивач здійснив судові витрати у вигляді: 1. сплати судового збору загальною сумою 1 816,00 грн (908,00 грн + 908,00 грн), що підтверджується квитанціями № 41988 та № 42080 від 04.03.2021 року доданими до позовної заяви. 2. оплати експертного дослідження, проведеного Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в розмірі 1 015,20 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № 2020-2523 від 19.10.2020 року і квитанцією від 23.10.2020 року доданими до позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2021 року та 20.05.2021 року судові засідання по вказаній справі в режимі відеоконференції не відбулися в зв`язку з зайнятістю зали судового засідання в Солом`янському районному суді м. Києва, отже адвокат не приймав участі у судових засіданнях у ці дати, отже стягнення з відповідача плати за участь у судових засіданнях у розмірі 3 000 грн. (1500грн. + 1500грн.) є безпідставними. Оскільки фактично представник позивача приймала участь у судових засіданнях у суді першої інстанції: 09.06.2021 року, 30.06.2021 року, 08.09.2021 року 29.09.2021 року, 27.10.2021 року, 19.11.2021 року та надала наступні послуги: Консультацію з урахуванням актуальної судової практики , вартістю 1 000,00 грн; Склала 3 (три) адвокатських запитів, вартістю - 1 500,00 грн.; Склала позовну заяву (майнового та немайнового характеру), вартістю 3 500,00 грн; Склала заяви з процесуальних питань (клопотання про витребування доказів судом), вартістю 1 500,00 грн, що підтверджується квитанціями та актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), загальною вартістю 16 500,00 грн.

Ч.4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен бути співмірним із рядом критеріїв, які визначені ч.4 цієї статі.

Згідно з ч.5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.137 ЦПК України).

Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, хоча він не був позбавлений такої можливості. З відповідними доказами понесених стороною відповідач був ознайомлений, оскільки приймав участь в розгляді справи.

Указаний висновок відповідає правовій позиції викладеній в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у якій Верховний Суд зазначив, що право суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягає розподілу між сторонами, можливе лише за клопотанням іншої сторони.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В свою чергу, керуючись принципом пропорційності, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу погоджений сторонами у фіксованому розмірі, документально підтверджений і клопотань про зменшення таких витрат від відповідача не надходило, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення професійної правничої допомоги.

Однак, так як позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 10 708 гривень 52 копійки та 1000 гривень моральної шкоди, що складає 41,6 % від заявленого розміру позовних вимог (Заявлені позовні вимоги: 18165,40 грн. (матеріальна шкода) + 10 000,00 грн.(моральна шкода), разом 28 165,40 грн., задоволено 10 708,52 грн. (майнова шкода) та 1000 грн. (моральна шкода), тому з врахуванням принципу пропорційності, закріпленого у п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню 755,50 (сімсот п`ятдесят п`ять гривень) 50 копійок судового збору (1 816 * 41,6%), 422,30 (чотириста двадцять дві гривні) 30 копійок витрат на експертне дослідження (1015,2 * 41,6 %), 6 864,00 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу (16 500 * 41,6 %)..

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження витрат на правничу допомогу, керуючись нормами ст. 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування додаткового рішення суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції з врахуванням заперечень відповідача, співмірності, розумності та пропорційності задоволених позовних вимог дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви.

З вищевикладеного вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення не допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, висновки суду стосуються лише питання стягнення судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом, які не були вирішені судом при ухваленні рішення по суті розглянутих позовних вимог, яким частково задоволено вимоги позивача, а тому суд відповідно до вимог закону при задоволенні позовних вимог позивача стягнув судові витрати з відповідача на користь позивача додатковим рішенням.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 вересня 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе