Справа № 466/7888/22
Провадження № 4-с/466/41/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

секретаря судового засідання Назаркевич Ю.В.

Справа 466/7888/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Баженова Дмитра Вікторовича на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Кінах Лілії Богданівни та зобов`язання до вчинення дій,

за участі представника заявника ОСОБА_2 , -

встановив:

07.10.2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Баженов Д.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Кінах Лілії Богданівн, в якій просить: визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Львів Кінах Лілії Богданівни від 12.08.2021 року у виконавчому провадженні №66058519 про арешт майна боржника та зобов`язати керівника Шевченківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт з майна боржника у виконавчому провадженні №66058519, який було накладено 12.08.2021 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника.

В обґрунтування вимог представник заявника зазначив, що в провадженні державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові Західного МРУ МЮ Кінах Л.Б. перебуває виконавче провадження №66058519 з примусового виконання виконавчого листа №466/7023/20 виданого 30.04.2021 року Шевченківським районним судом міста Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2318 грн. 00 коп., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця від 12.08.2021 року у цьому виконавчому провадженні накладено арешт на все майно що належить боржнику. Підставою для вказаного рішення державного виконавця, відповідно до зазначеної постанови, є утворення заборгованості зі сплати аліментів.

Вказує, що 22.07.2022 року заборгованість по сплаті аліментів сплачена в повному обсязі.

Разом з тим, 22.09.2022 року сплачено чергову місячну суму аліментів з урахуванням індексації, що становить 4704 грн. 26 коп.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 23.09.2022 року у державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові МРУ МЮ станом на 30.09.2022 року законні підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Вважає дії державного виконавця Кінах Л.Б. стосовно відмови про зняття арешту з майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №66058519 незаконними та необгрунтованими, оскільки згідно приписів ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. Розрахунок ОСОБА_1 не отримав, що призвело до утворення заборгованості та накладенню арешту на майно. З урахуванням викладеного, заборгованість утворилась за період з 15.09.2020 року до 22.07.2022 року, яку 22.07.2022 року було погашено в повному обсязі, та така в подальшому не утворювалася. На підставі вище наведеного просить суд скаргу задовольнити, визнати незаконною та скасувати в повному обсязі постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові МРУ МЮ від 12.08.2021 у виконавчому провадженні №66058519 по арешт майна боржника та зобов`язати керівника Шевченківського ВДВС у м. Львові МРУ МЮ зняти арешт з майна боржника у виконавчому провадженні №66058519, який було накладено 12.08.2021 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника.

Ухвалою судді від 11.10.2022 прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Баженов Д.В. скаргу просив задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених в ній.

Державний виконавець Кінах Л.Б. в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву про розгляд скарги у її відсутності. Разом з тим подала заперечення, в яких не погодилася з викладеним у скарзі. Вважає, що вона діяла відповідно до чинного законодавства, тому просила відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. ЇЇ представник - адвокат Мельник Л.Я. скерувала клопотання про розгляд скарги у відсутності стягувачки.

Статтею 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд розглянув скаргу за відсутності державного виконавця.

Дослідивши матеріали скарги у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього

За змістом ч. 1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.03.2021 року було постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2318,00 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

30.04.2021 на підставі вищезазначеного рішення Шевченківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №466/7023/20, а 12.07.2021 постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) Вареницею М.Я. відкрито виконавче провадження ВП №6605851.

В рамках вказаного виконавчого провадження, за заявою стягувача ОСОБА_3 12.08.2021 державний виконавець, виніс постанову якою наклав арешт на все майно боржника.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060), 1/5 частка квартири (реєстраційний номер майна: 23649822) та садовий будинок в урочищі « ОСОБА_5 » (реєстраційний номер майна: 36630061).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №6605851, у таких наявний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 від 28.10.2022 р. по сплаті аліментів станом на 31.10.2022, згідно з яким заборгованість у боржника перед стягувачем відсутня.

Відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно із ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до ст. 74 ЗУ Про виконавче провадження рішення дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав документ, у порядку, передбаченому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Із аналізу наведеної норми Закон № 1404-VIII слідує, що підставою для зняття державним виконавцем раніше накладеного арешту на майно боржника є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

За змістом цієї норми таке забезпечення виконання рішення, яким передбачено стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів, має бути реальним, а не декларативним.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Тобто, повноваження щодо виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належать виконавцю.

Із розрахунку вбачається, що хоча заборгованість на вказану дату відсутня, але сплата боржником аліментів здійснювалася нерегулярно та не в повному розмірі в залежності від місяця погашення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки накладений арешт на майно ОСОБА_1 створює перешкоди у здійсненні скаржником його права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового зняття арешту з майна скаржника.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевказане, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця не входить до компетенції суду при розгляді скарг на дії (бездіяльність) державного виконавця у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а відтак у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.447- 451 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Баженова Дмитра Вікторовича на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), шо полягають у накладенні арешту на майно боржника задовольнити частково.

Зобов`язати керівника Шевченківського ВДВС у м. Львові МРУ МЮ зняти арешт із земельної ділянки, площею 0,0583 га., кадастровий номер::08:001:0055 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060), та садовий будинок в урочищі «Голоско», загальною площею 27,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 36630061) у виконавчому провадженні №66058519, який було накладено 12.08.2021 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.11.2022 року.

Суддя: Ю. В. Донченко