ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 червня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/565/20

Головуючий у першій інстанції Шевченко І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/532/22, № 22-ц/4823/533/22,

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем Патук А.А.,

учасники справи:

державний виконавець Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Роздобрєєва Оксана Валентинівна,

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Роздобрєєвої Оксани Валентинівни на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2022 року (місце ухвалення м. Ніжин, дата складання 25.01.2022) та на додаткову ухвалу цього ж суду від 25 січня 2022 року (місце ухвалення м. Ніжин) у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження, прийняту 16 листопада 2021 року державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Раздобрєєвою Оксаною Валентинівною,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження, прийняту 16.11.2021 державним виконавцем Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Раздобрєєвою О.В. В обгрунтування заявник посилався на те, що 03.03.2021 в Ніжинському МВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_3 вчинити певні дії. 16.11.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено про фактичне виконання рішення суду, що не відповідає фактичним обставинам та матеріалам виконавчого провадження.

У скарзі заявник просив визнати постанову державного виконавця Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про закінчення виконавчого провадження 16.11.2021, у виконавчому провадженні № 64963877, незаконною та скасувати.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 20.01.2022 скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, прийняту 16.11.2021 державним виконавцем Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Раздобрєєвою О.В. у виконавчому провадженні № 64963877.

Ухвала суду обґрунтована тим, що станом на час прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця не відбулося фактичного відновлення водопостачання будинку стягувача у виконавчому провадженні, крім того станом на час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови та розгляду даної скарги в суді, апеляційний суд не розглянув заяву державного виконавця про роз`яснення рішення суду, з урахуванням чого суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є передчасною, адже відсутні підстави для висновку, що мало місце повне фактичне виконання рішення суду.

Додатковою ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 25.01.2022 стягнуто з Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 2 000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами суду державний виконавець Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Роздобрєєва О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвали суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , вирішити питання щодо розподілу судового збору.

За доводами апеляційної скарги оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм чинного законодавства.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що на виконанні у Ніжинському ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження АСВП № 64963877 по виконанню виконавчого листа № 2/740/599/20 від 10.03.2021, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 забезпечити доступ всім компетентним працівникам КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» до місця підключення будинку АДРЕСА_1 (абонент ОСОБА_1 ) до водопровідної мережі, яке знаходиться на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення ними у цьому місці ремонтних робіт, спрямованих на відновлення водопостачання будинку АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем декілька разів було здійснено виїзд за адресою по АДРЕСА_2 з залученням працівників КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» та встановлено, що боржник надав всім компетентним працівникам доступ до місця підключення до будинку по АДРЕСА_2 для проведення ними ремонтних робіт, спрямованих на відновлення водопостачання будинку АДРЕСА_1 , але не надав доступу до точки підключення, оскільки відсутній водопровідний колодязь. Посилаючись на лист КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» заявник зазначає, що для проведення ремонтних робіт потрібно виконати земляні роботи (розкопування водопровідної мережі), тобто розкопування приватної водопровідної мережі, власником якої є ОСОБА_2 .

Апелянт у скарзі посилається, що у рішенні суду, виконання якого знаходиться у державного виконавця, не міститься зобов`язання щодо розкопування водопровідної мережі його власником, яким являється ОСОБА_2 , тому такі роботи компетентні працівники КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» під час проведення виконавчих дій відмовились виконувати, та фактично ремонтні роботи не були проведені через відсутність водопровідного колодязя з запірною арматурою та інших суб`єктивних причин, які виникли між стягувачем та КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства».

У відзиві на апеляційну КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» підтримує апеляційну скаргу державного виконавця та зазначає, що безперешкодний доступ до земельної ділянки, де знаходиться місце підключення мережі водопостачання споживача до домоволодіння АДРЕСА_1 забезпечений, але не забезпечено доступ до самої точки підключення, тому що не були виконані земляні роботи, які може виконувати власник або КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» за договором (за попереднім письмовим зверненням). Проте, такі роботи ОСОБА_1 замовлені не були. Вважає, що зі сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було забезпечено доступ всім компетентним працівникам КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» до місця підключення буд. АДРЕСА_2 .

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання сторони з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 195, 196, 208, 209 т. 2). Від КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» мається заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 217 т. 2).

До початку розгляду справи державним виконавцем Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Роздобрєєвою О.В. до суду апеляційної інстанції надіслано клопотання про перенесення судового засідання на інший день у зв`язку з відпусткою та віддаленістю суду, проте у підтвердження даного клопотання заявником не надано жодного доказу про перебування у відпустці, згідно даних довідки про доставку електронного листа на електронну адресу державного виконавця Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 27.05.2022, державний виконавець завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для відкладення судового розгляду.

Будь-яких інших клопотань від інших учасників судового процесу про поважні причини неявки до суду апеляційної інстанції не надходило.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на виконанні в Ніжинському ВДВС перебувало виконавче провадження № 64963877 з примусового виконання виконавчого листа № 2/740/599/20 (справа № 740/565/20), виданого 10.03.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 забезпечити доступ всім компетентним працівникам КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» до місця підключення будинку АДРЕСА_1 (абонент ОСОБА_1 ) до водопровідної мережі, яке знаходиться на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення ними у цьому місці ремонтних робіт, спрямованих на відновлення водопостачання будинку АДРЕСА_1 (а.с. 95, 96, 106, 112, 113, 119 т. 2).

Постановою державного виконавця Ніжинського ВДВС Раздобрєєвою О.В. від 26.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64963877 (а.с. 96 т. 2).

Згідно повідомлень КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» від 12.04.2021 № 261, 05.05.2021 № 357 вбачається, що наявні ускладнення в доступі до місця підключення будинку АДРЕСА_1 . Для проведення ремонтних робіт, спрямованих на відновлення водопостачання будинку АДРЕСА_1 , потрібно попередньо виконати земляні роботи (розкопка водопровідної мережі). Оскільки водопровід не знаходиться на балансі виробника та договір на обслуговування водопроводу з КП «НУВКГ» не укладався, то земляні роботи може виконати власник або КП «НУВКГ» за договором (за попереднім письмовим зверненням). Громадянка ОСОБА_3 надала доступ до земельної ділянки, але не надала доступ до водопровідної мережі і точки підключення для проведення ремонтних робіт (а.с. 107, 115 т. 2).

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року державний виконавець Раздобрєєва О.В. звернулась до Чернігівського апеляційного суду з заявою про роз`яснення рішення від 17.11.2020 в справі № 740/565/20, а саме: яким чином забезпечити доступ всім компетентним працівникам КП «НУВКГ» до місця підключення будинку АДРЕСА_1 (абонент ОСОБА_1 ) до водопровідної мережі, яке знаходиться на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (що конкретно потрібно зробити боржнику для реального виконання рішення); чи потрібно боржнику ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проводити земляні роботи для надання доступу до водопровідної мережі, оскільки водопровідна мережа знаходиться під землею, а водопровідний колодязь відсутній (а.с. 116 т. 2).

16.11.2021 постановою державного виконавця Ніжинського ВДВС Раздобрєєвою О. В. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/740/599/20 від 10.03.2021 у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с. 122 т. 2).

Визнаючи незаконною та скасовуючи постанову про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку, що станом на час прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця не відбулося фактичного відновлення водопостачання будинку стягувача у виконавчому провадженні, крім того апеляційний суд не розглянув заяву державного виконавця про роз`яснення рішення суду, а тому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним його виконанням є передчасною, адже відсутні підстави для висновку, що мало місце повне фактичне виконання рішення суду.

Постановляючи додаткову ухвалу та стягуючи з Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 2 000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходив з того, що рішенням суду не було вирішено питання щодо судових витрат та встановив, що стороною скаржника ОСОБА_1 надані належні докази судових витрат пов`язаних з правничою допомогою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень, складається з сукупності дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами.

Законом передбачені обставини, за яких виконавче провадження підлягає закінченню - стаття 39 вказаного вище Закону.

Ці обставини, в залежності від достатніх для цього підстав, можна умовно поділити на дві групи: в одних випадках виконавець приймає таке рішення самостійно (наприклад, пункти 1,3,4,6,7 частини 1 статті 39 Закону), в інших - лише на підставі судового рішення (наприклад, пункти 2,5,10 частини 1 статті 39 Закону).

Закінчення виконавчого провадження здійснюється постановою виконавця, а підстави закінчення встановлюються в залежності від об`єктивних обставин та не мають альтернативного характеру.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» однією з підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Сукупний аналіз статті 39 Закону та статті 432 ЦПК свідчить про те, що добровільне виконання боржником зобов`язань за судовим рішення поза межами процедури примусового виконання рішення органами виконавчої служби є підставою для застосування механізму статті 432 ЦПК, а фактичне виконання рішення на стадії примусового виконання (за відкритим виконавчим провадження), що позбавляє таке виконання ознак добровільності, є підставою для закінчення провадження за статтею 39 Закону.

Судом встановлено, що станом на час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження не відбулось фактичного відновлення водопостачання будинку стягувача у виконавчому провадженні, тобто державний виконавець прийшов до передчасного висновку закриваючи виконавче провадження.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що боржником рішення суду фактично не виконане.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на лист КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаціного господарства» згідно якого для проведення ремонтних робіт потрібно виконати земляні роботи (розкопування водопровідної мережі), тобто розкопування приватної водопровідної мережі, власником якої є ОСОБА_2 , та такі вимоги не містяться у виконавчому листі, не є підставами для скасування правильного по суті рішення оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на час подачі даної скарги державним виконавцем судом апеляційної не розглянуто заяву про роз`яснення рішення від 17.11.2020 в справі № 740/565/20, таким чином місцевим судом правильно зроблено висновок щодо передчасного прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним його виконанням. Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_1 посилається, що фактичне виконання рішення суду не відповідає фактичним обставинам та матеріалам виконавчого провадження.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, на підставі вищевикладеного рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відсутні підстави для скасування додаткової ухвали суду першої інстанції, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки ухвалою суду першої інстанції у даній справі скаргу ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження, прийняту 16.11.2021 державним виконавцем Раздобрєєвою О.В. задоволено, враховуючи, що скаржник заявляла клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2 000 грн, що підтвердила належними доказами, разом з тим матеріали справи не містять заперечень щодо зменшення розміру стягнення витрат на правничу допомогу, тому стягнуті витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн є правомірними.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Рішення та додаткове рішення місцевого суду постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Роздобрєєвої Оксани Валентинівни залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2022 року та додаткову ухвалу цього ж суду від 25 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 16.06.2022.

Головуючий Судді: