ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 633/157/20 Номер провадження 22-ц/814/2613/22Головуючий у 1-й інстанції Тимченко А.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кулабухова Олексія Володимировича , що діє в інтересах правонаступника відповідача ОСОБА_1 на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року, повний текст судового рішення виготовлено 02 лютого 2021 року , ухваленого у складі головуючого судді Тимченко А.М., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому, після збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь 6 150 980,28 грн, з яких: заборгованість за договором позики в розмірі 5 500 000,00 грн., відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 138 106,56 грн., пеню в розмірі 404 043,72 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 108 830,00 грн, а також просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 10510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.12.2019 позивач позичив відповідачеві 5500000,00 грн, що підтверджується розпискою відповідача про отримання від позивача грошових коштів. Також, у розписці був узгоджений графік повернення грошових коштів, згідно якого, останній платіж з повернення коштів відповідач повинен був здійснити 01.07.2020. Однак відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув позичені грошові кошти. Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за неналежне виконання грошового зобов`язання, відсотки за користування позиченими коштами та інфляційні втрати .

Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 997 962,94 (п`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн 94 коп. боргу з яких: 5 500 000 грн. 00 коп. - заборгованість за позикою; 138106 грн. 56 коп - відсотки за користування грошовими коштами; 317016 грн. 38 коп - пеня, 42840 грн 00 коп - інфляційні втрати.

В іншій частині в позові відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 247, 25 (десять тисяч двісті сорок сім) грн. 25 коп. судових витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив адвокат Калабухов О.В, що діє в інтересах ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення вимог позивача є незаконним, необґрунтованим, та таким , що підлягає скасуванню .

Апелянт просив залучити до участі у справі як відповідача, правонаступника померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

Скасувати Рішення Печенізького районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року та покласти судові витрати на позивача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2019р. між ОСОБА_2 (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір позики на суму 5 500 000, 00 (грн.), який було укладено в простій письмовій формі, що підтверджується відповідною розпискою від 23.12.2019 (а.с.25-27).

Згідно розписки від 23.12.2019р. ОСОБА_3 , в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , отримав у позику від ОСОБА_2 5500000,00 грн., які зобов`язався повернути згідно наступного графіку:

1)до 17.01.2020 - 500 000,00 грн;

2)01.02.2020 - 300 000,00 грн;

3)01.03.2020 - 300 000,00 грн;

4)01.04.2020 - 1 100 000,00 грн;

5)01.05.2020 - 1 100 000,00 грн;

6)01.06.2020 - 1 100 000,00 грн;

7)01.07.2020 - 1 100 000,00 грн.

Станом на 26 березня 2020 року відповідач не виконав своє зобов`язання і не повернув грошові кошти , як це було передбачено графіком погашення заборгованості.

Апелянтом разом з апеляційною скаргою надано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 , відповідно до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.255)

Також скаржником надано копію його заяви приватному нотаріусу Печенізького районного нотаріального округу Кормільцю М.П., в якій ОСОБА_1 зазначає, що приймає всю спадщину після померлого ОСОБА_3 .(а.с.257)

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Отже, право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 суд дійшов висновку, що за змістом статті 352 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Згідно висновків Верховного Суду викладених у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 2-4392/09, від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини третьої статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст..80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегією суддів встановлено, що судовим рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішували.

Судом першої інстанції було розглянуто індивідуальний спір про стягнення боргу, що виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу не виконання відповідачем умов договору позики , що виник на підставі розписки від 23 грудня 2019 року .

Надана апелянтом копія заяви від 22 лютого 2021 року про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його брата ОСОБА_3 , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вона була подана після прийняття Печенізьким районним судом Харківської області рішення від 26 січня 2021 року, з приводу даних відносин (між спадкоємцем та позивачем) суд першої інстанції рішення не приймав та оцінку даним обставинам не надавав.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 362 ЦК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Враховуючи, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалися, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.362ч. 1 п. 3, ч. 2, ст.381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Кулабухова Олексія Володимировича , що діє в інтересах правонаступника відповідача ОСОБА_1 на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий В.М.Триголов

Судді А.І.Дорош

О.А.Лобов