Справа № 204/7258/19
Провадження № 2/204/29/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання позивача по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України та в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України про відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв`язку з застосуванням дискримінації у сфері праці та правосуддя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України та в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України про відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв`язку з застосуванням дискримінації у сфері праці та правосуддя.

09 вересня 2022 року позивач звернувся до суду із клопотанням про звернення до Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини по справі про відшкодування майнової та моральної шкоди в зв`язку з застосуванням дискримінації в сфері праці та правосуддя. В обґрунтування клопотання зазначив, що він звернувся до суду в зв`язку з порушенням Конституційного Права на працю викладеного в ст. 43, права на судовий захист викладеного в ст. 55. 129 Конституції України та застосування дискримінаційних заходів в сфері праці та правосуддя. Держава Україна не забезпечила ефективний судовий захист через органи державної влади, не здійснили захист права позивача в Державі Україна від дискримінації. Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська виніс ухвалу та направив матеріали справи до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини з метою надання висновку про наявність ознак дискримінації по справі № 204/7258/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України. Але уповноважена Верховної Ради України з прав людини не дослідила належним чином вказану справу, а висновок складено без врахування ухвали суду та матеріалів справи і фактично є відпискою, невдалою відповіддю на ухвалу суду. Позивач звертає увагу на факт його звільнення з посади керуючого відділення 1406 ПАТ «БАНК ФОРУМ» та зверненням до суду за захистом від незаконного звільнення в неділю, під час перебування в відпустці та лікарняному в справі №204/7246/13. Так, рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі № 204/7246/13-ц в позові було відмовлено. Після винесення ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 08 квітня 2014 року якою було залишено в силі рішення суду першої інстанції, останнє набрало сили але не було законним, оскільки прийняте з порушенням конституційних норм права. Рішення суду в справі №183/3902/16 за позовом старшого касира відділення 1406 ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_3 яким було встановлено, що працівника звільнене без законних підстав з порушенням норм ст. 40, ч. 2 ст. 42, ст. 49-1, ст. 42-1 КЗпП України. Судом було встановлено, що адміністрація банку приймала на роботу значну кількість працівників але старшому касиру відділення 1406 ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_3 не запропонували роботу у відповідності до її кваліфікації. Рішення суду в справі №183/4228/14 за позовом головного спеціаліста відділення № 1406 Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_4 яким було встановлено, що працівника звільнено без законних підстав з порушенням норм ст. 40, ч. 2 ст. 42, ст. 49-2. ст. 42-1 КЗпП України. Судом було встановлено, що адміністрація банку приймала на роботу значну кількість працівників але головному спеціалісту відділення № 1406 Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» Лагоди А.П. не запропонували роботу у відповідності до її кваліфікації. Судовими рішеннями в справах №183/4228/14, №183/3902/16 встановлено, що працівників відділення 1406 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які звільнені за аналогічних обставин відповідно до наказу Голови Правління банку №88-а від 25 червня 2013 року «що до внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників» звільнено незаконно. А відносно позивача за аналогічних обставин судами не встановлено порушення трудових Прав з боку адміністрації ПАТ «БАНК ФОРУМ». Запорізьким апеляційним судом 16 жовтня 2019 року були задовільнені позовні вимоги по справі №335/1896/15 за позовом працівниці до ПАТ «БАНК ФОРУМ» в зв`язку з порушенням норм ст. 42-1 Кодексу законів про працю України. Аналогічний позов був поданий ним з вимогами до ПАТ «БАНК ФОРУМ» за захистом свого права визначеного ст. 42-1 Кодексу законів про працю України і Апеляційним судом Дніпропетровської області 22 червня 2016 року було скасоване законне рішення суду першої інстанції та відмовлено йому в захисті його трудових прав визначених Конституцією України в справі №204/98/16. Колегією апеляційного суду в складі суддів Куценко Т.Р., суддів Волошин М.П., Демченко Е.Л. 22 червня 2016 року було прийнято рішення в справі № 204/98/16-ц про відмову в позові до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про стягнення середньої заробітної плати в зв`язку з невиконанням рішення суду в справі про поновлення позивача на роботі №204/7246/13, звільнення в неділю (відпустку та у вихідний день), порушення норм ст. 42-1 КЗпП України. Отже, за аналогічних обставин до одного й того ж відповідача було винесено два різних судових рішення причому рішення Запорізького апеляційного суду повністю співпадає з висновком науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького ПАН України з обставин порушення норм ст. 42-1 Кодексу законів про працю України.

В судовому засіданні позивач підтримав клопотання про звернення до Уповноваженої Верховної ради з прав людини по справі про відшкодування майнової та моральної шкоди в зв`язку з застосуванням дискримінації в сфері праці та правосуддя і просив його задовольнити.

Представник відповідача Коссович А.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання позивача про звернення до Уповноваженої Верховної ради з прав людини по справі про відшкодування майнової та моральної шкоди, в зв`язку з застосуванням дискримінації в сфері праці та правосуддя.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

В судовому засіданні було встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2020 року клопотання позивача про направлення звернення до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини - задоволено. Вирішено звернутися до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини з метою надання висновку про наявність ознак дискримінації по справі № 204/7258/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв`язку з застосуванням дискримінації у сфері праці та правосуддя. Направлено до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини ухвалу суду та завірену належним чином копію справи № 204/7258/19 (провадження № 2/204/274/20) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв`язку з застосуванням дискримінації у сфері праці та правосуддя.

14 травня 2020 року до суду від Уповноваженої Верховної ради України з прав людини надійшов висновок у справі про дискримінацію, відповідно до якого вбачається, що при обставини якім було надано оцінку на предмет ознак дискримінації, проте не досліджено деякі факти, а саме, зокрема, що рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (адреса: 02100 місто Київ бульвар Верховної Ради,7, ) про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1021к від 09.09.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України та поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (адреса: 02100 місто Київ бульвар Верховної Ради,7, ).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», суб`єктами, наділеними повноваженнями щодо запобігання та протидії дискримінації, є:

-Верховна Рада України;

-Уповноважений Верховної Ради України з прав людини;

-Кабінет Міністрів України;

-інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування;

-громадські організації, фізичні та юридичні особи.

Протокол № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України від 09.02.2006 № 3435-IV, у статті 1 передбачає, що здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою; ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1 (пункти 1, 2).

Конституція України встановлює гарантії рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності їх перед законом, недопустимості привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Наведені вище положення відтворені та розвинуті в актах законодавства, та за ознакою звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав, відповідно до яких будь-яка дискримінація забороняється ( ст. 1 ч. 1 п.п.2, 3, ст.ст. 2-6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», інші норми законодавства).

Парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (ст. 101 Конституції України).

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини є посадовою особою, статус якої визначається Конституцією України, цим та іншими законами України; Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб; діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод (ст. 4 ч.ч. 1, 2 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»).

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини у рамках здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина та захистом прав кожного на території України і в межах її юрисдикції запобігає будь-яким формам дискримінації та здійснює заходи щодо протидії дискримінації, в тому числі, надає висновки у справах про дискримінацію за зверненням суду (ст. 10 ч. 1 абз. 8 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», ст. 13 п. 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»).

ЦПК України передбачає, що: у випадках, встановлених законом, та з дотриманням правил щодо обґрунтування підстав відповідного представництва, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; з метою захисту прав і свобод людини і громадянина у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини може особисто або через свого представника звертатися до суду з позовом (заявою), брати участь у розгляді справ за його позовними заявами (заявами), а також на будь-якій стадії розгляду вступати у справу, провадження в якій відкрито за позовами (заявами) інших осіб, подавати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, у тому числі у справі, провадження в якій відкрито за позовом (заявою) іншої особи (ст. 56 ч. 1, ст. 56 ч. 2, яка узгоджується з положеннями ст. 13 п. 10 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»), ; органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень; участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне (ст. 56 ч. 6).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Уповноважений Верховної Ради України з прав людини у рамках здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина та захистом прав кожного на території України і в межах її юрисдикції запобігає будь-яким формам дискримінації та здійснює заходи щодо протидії дискримінації, а саме: -здійснює контроль за дотриманням принципу недискримінації в різних сферах суспільних відносин, зокрема у приватній сфері; -звертається до суду із заявами про дискримінацію з метою захисту суспільних інтересів та особисто або через свого представника бере участь у судовому процесі у випадках та порядку, встановлених законом; -проводить моніторинг та узагальнює результати дотримання принципу недискримінації в різних сферах відносин; -розглядає звернення осіб та/або груп осіб з питань дискримінації; -веде облік та узагальнює випадки дискримінації в різних сферах відносин; -вносить пропозиції щодо вдосконалення законодавства про запобігання та протидію дискримінації, застосування та припинення позитивних дій; -надає висновки у справах про дискримінацію за зверненням суду; -висвітлює у щорічній доповіді питання запобігання та протидії дискримінації та дотримання принципу недискримінації; -здійснює співпрацю з міжнародними організаціями, відповідними органами зарубіжних країн з питань дотримання міжнародних стандартів недискримінації; -здійснює інші повноваження, визначені Конституцією і законами України.

З пункту 3 листа від 16.02.2015 року № 9-199/0/4-15 вбачається, що повноваження суду щодо звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для отримання висновку в справах про дискримінацію може бути реалізоване як з ініціативи суду, так і за клопотанням сторони у справі.

Виходячи з наведеного та беручи до уваги необхідність повного і всебічного з`ясування обставин справи, забезпечення сторонам можливості належної реалізації процесуальних прав, суд вважає можливим звернутися до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для надання додаткового висновку у справі про дискримінацію на виконання своїх повноважень.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача про направлення звернення до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини.

Таким чином, суд вважає за необхідне направити до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини завірені належним чином: ухвалу суду та завірену належним чином копію справи № 204/7258/19 (провадження № 2/204/29/22): ухвалу суду про відкриття провадження від 04 листопада 2019; ухвала суду від 05 березня 2020; висновок Уповноваженої Верховної ради України з прав людини від 07 травня 2020 №2824.2/2721/1/20/20/28.3; рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська у справі №204/7246/13-ц (провадження №8/204/1/18); клопотання ОСОБА_1 про звернення до Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини від 07 вересня 2022 року, оскільки вже раніше судом було направлено належним чином завірену копію справи № 204/7258/19 (провадження № 2/204/274/20).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182-183, 200, 258-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звернення до Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини - задовольнити.

Звернутися до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини з метою надання додаткового висновку про наявність ознак дискримінації по справі № 204/7258/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України та в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України про відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв`язку з застосуванням дискримінації у сфері праці та правосуддя.

Направити до Уповноваженої Верховної ради України з прав людини ухвалу суду та завірену належним чином копію справи № 204/7258/19 (провадження № 2/204/29/22) за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України та в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України про відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв`язку з застосуванням дискримінації у сфері праці та правосуддя.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.В. Самсонова