Справа № 352/492/22
Провадження № 2/352/413/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Кукули О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Тисменицька «СІЛЬГОСПХІМІЯ» про розірвання договору оренди землі,

у с т а н о в и в:

Позивач у квітні 2022 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі, у якому просив розірвати договір оренди землі від 11.09.2018, укладений між ним та ПАТ «Тисменицька «СІЛЬГОСПХІМІЯ».

Заявлений позов обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки площею 1,0213 га з кадастровим номером :10:013:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «Білі Болота» в м. Тисмениця Івано-Франківської області. 11.09.2018 між ним, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди землі на строк сім років. Згідно п.17 договору оренди умовами збереження стану об`єкту оренди є дотримання санітарних норм, природоохоронних та агротехнологічних вимог, визначених чинним законодавством України. Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У порядку ст.24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил. Статею 96 ЗК України передбачено обов`язки землекористувачів щодо додержання вимог законодавства про охорону довкілля, підвищення родючості ґрунтів та збереження інших корисних властивостей землі. 21.03.2022 він звернувся до Івано-Франківської філії ДУ «Держґрунтохорона» на предмет дослідження агрохімічних показників зразків ґрунту переданої в оренду земельної ділянки. За результатами дослідження встановлено невідповідність взірців ґрунту земельної ділянки нормам законодавства про охорону землі. Результати агрохімічних аналізів свідчать про те, що діяльність орендаря призвела до порушення екологічної безпеки землекористування, збереження родючості ґрунту та агротехнологічних вимог. Уважає, що вказані обставини є підставою для розірвання договору оренди землі на вимогу орендодавця.

Представник позивача - адвокат Семків М. Н. та позивач у судовому засіданні позов підтримали і просили його задоволити; у останнє судове засідання не з`явились та не повідомили суду про причини нез`явлення.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач належно виконує свої зобов`язання за договором оренди. У момент укладення договору оренди в 2018 р. позивач як орендодавець мав би був зробити аналіз ґрунту своєї земельної ділянки, щоб була можливість зараз порівняти результати та твердити про невідповідність. Згідно договору оренди відповідач як орендар не зобов`язаний проводити роботи по аналізу ґрунту переданих йому в оренду земельних ділянок. Посилався на невідповідність у результатах аналізів, що містяться в наданих позивачем результатах агрохімічних аналізів зразків ґрунту від 23.03.2022 та агрохімічному паспорті поля за квітень 2022 р., зокрема, по рухомому фосфору - 21 мг/кг та 44 мг/кг, по гумусу - 1,07 % та 1,62 %, по калію - 84 мг/кг та 116 мг/кг. Просив у позові відмовити.

У останнє судове засідання представник відповідача не з`явився, у поданій суду заяві просив завершувати розгляд справи у його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2016 (а.с.12) є власником земельної ділянки площею 1,0213 га з кадастровим номером :10:013:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Білі Болота» в м. Тисмениця Івано-Франківської області, яка зареєстрована у Державному земельному кадастрі 06.08.2008 (а.с.6-8). Державна реєстрація права власності позивача на земельну ділянку проведена 27.06.2016, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13 також зв. ст.).

11 вересня 2018 р. позивач як орендодавець уклав договір оренди землі з відповідачем ПАТ «Тисменицька «СІЛЬГОСПХІМІЯ» як орендарем, на підставі якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування на сім років земельну ділянку площею 1,0213 га з кадастровим номером :10:013:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Білі Болота» в м. Тисмениця Івано-Франківської області (а.с.4-5).

Державна реєстрація права оренди земельної ділянки на підставі укладеного між сторонами договору проведена 11.09.2018, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.76 також зв. ст.).

Згідно п.17 договору умовами збереження стану об`єкту оренди є дотримання санітарних норм, природоохоронних та агротехнологічних вимог, визначених чинним законодавством України.

Відповідно до п.38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: 1) взаємною згодою сторін; 2) рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд установив, що договір оренди землі від 11.09.2018 містить всі істотні умови такого договору, передбачені ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Вказаних обставин сторони не заперечували.

Статею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положенням ст.24 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця. Зокрема, орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку; орендодавець зобов`язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Вказані права та обов`язки орендодавця передбачені пунктами 28 і 29 укладеного між сторонами договору оренди.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендаря. Зокрема, орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Вказані права та обов`язки орендаря передбачені пунктами 30 і 31 укладеного між сторонами договору оренди.

Згідно з частинами третьою, четвертою ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частина перша ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пункт г) ч.1 ст.141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов'язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб (ч.1 ст.36 Закону України «Про охорону земель»).

Відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про охорону земель» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. З метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення. Дані агрохімічної паспортизації земель використовуються в процесі регулювання земельних відносин, у тому числі при передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки.

У рамках даної справи позивач на обґрунтування вимоги про розірвання договору оренди землі посилався на результати агрохімічного дослідження, якими встановлено невідповідність взірців ґрунту нормам законодавства про охорону землі. При цьому надані позивачем результати агрохімічних аналізів зразків ґрунту за 21-23 березня 2022 р. (а.с.9) та показники стану ґрунту згідно агрохімічного паспорта земельної ділянки за квітень-травень 2022 р. (а.с.26), які зроблені однією установою - Івано-Франківською філією ДУ «Інститут охорони ґрунтів України», суттєво відрізняються.

Зокрема, показники рухомого фосфору - 21 мг/кг згідно березневих аналізів та 44 мг/кг згідно агрохімічного паспорта; показники рухомого калію - відповідно 84 мг/кг та 116 мг/кг; показники легкогідролізного азоту - відповідно 51,8 мг/кг та 60 мг/кг; органічної речовини (гумусу) - відповідно 1,07 % та 1,62 %. Збігається лише показник рН сольовий - 4,6, що відповідає середньокислому ґрунту.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що у вересні 2018 р., коли позивач надав свою земельну ділянку в оренду відповідачеві, подібні агрохімічні аналізи зразків ґрунту земельної ділянки не проводились, тобто відсутні початкові дані щодо рівня забезпечення ґрунту поживними речовинами та рівня його забруднення, суд уважає необґрунтованим твердження сторони позивача про те, що внаслідок господарювання відповідача на орендованій земельній ділянці її ґрунт на даний час не відповідає установленим нормам та вимогам, що призвело до порушення екологічної безпеки землекористування.

Суд зазначає, що сторона позивача у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження обставин щодо проведення відповідачем на орендованій земельній ділянці господарської діяльності способами, які завдають шкідливого впливу на стан землі та родючість ґрунту, та наявності підстав для дострокового розірвання договору оренди землі на вимогу орендодавця в порядку ст.32 Закону України «Про оренду землі».

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача, всі понесені судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі наведеного, відповідно до ст.141 ч.1 п.г) ЗК України,ст. 2, 24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 35, 36, 37 Закону України «Про охорону земель», керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ПАТ «Тисменицька «СІЛЬГОСПХІМІЯ» про розірвання договору оренди землі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: Семків Микола Несторович , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Тисменицька «СІЛЬГОСПХІМІЯ», вул. Височана, 19, м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 07.12.2022.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ