Справа № 164/1275/21 Головуючий у 1 інстанції: Токарська І. С.
Провадження № 22-ц/802/854/22 Категорія: 70 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Трикош Н. І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що він перебував з відповідачкою ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. У них народилося троє дітей дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . З ініціативи ОСОБА_2 шлюб між ними було розірвано. Питання щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей в судовому порядку не вирішувалось.

Позивач також зазначав, що діти зареєстровані і проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, а відповідачка ОСОБА_2 у лютому 2021 року переїхала проживати за іншою адресою і самоусунулась від виховання та догляду за дітьми, у зв`язку з чим він був змушений був звільнитися з постійної роботи у місті Києві та повернутися в село Гораймівка Маневицького району Волинської області. Йому також стало відомо, що 24 грудня 2020 року Маневицьким районним судом Волинської області прийнятий судовий наказ про стягнення з нього в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей, хоча він утримує своїх дітей.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в користь відповідачки у цій справі ОСОБА_2 та стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в його користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину зокрема, а також понесені ним витрати на правову допомогу та на сплату судового збору.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року у цій справі позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалено звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, стягнутих з нього на підставі судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 27 грудня 2020 року у справі № 164/1792/20.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 і дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні відповідачка та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, позивач апеляційну скаргу заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові з таких підстав.

За матеріалами справи судом установлено, що позивач і відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2005 року по 21 січня 2021 року.

У них народилося троє дітей дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 11-13).

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 зареєстровані і проживають разом із трьома неповнолітніми дітьми на АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов жителя села Гораймівка ОСОБА_1 та довідкою виконавчого комітету Колківської селищної ради № 765 від 06 серпня 2021 року. Також в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання зазначено, що з 28 травня 2021 року ОСОБА_2 на території села Гораймівка Маневицького району відсутня (а. с. 14, 15).

На підставі судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 24 грудня 2020 року з боржника ОСОБА_1 в користь стягувача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 листопада 2020 року та до досягнення дітьми повноліття (а. с. 39).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі статтею 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (частина 4 статті 273 ЦПК України).

У пункті 17 своєї постанови № 3 від 15 травня 2015 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз норм сімейного законодавства дозволяє суду зробити висновок, що оскільки право на стягнення аліментів належить тому з батьків, з яким проживають та на утриманні якого перебувають діти, він може бути звільнений від сплати аліментів, що були присуджені за рішенням суду у разі істотної зміни обставин, а саме спільного проживання із дітьми та здійснення їх повного утримання.

Встановивши, що позивач і відповідачка зареєстровані разом зі своїми дітьми на АДРЕСА_1 , а також встановивши, що позивач проживає разом зі своїми дітьми і утримує їх, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати аліментів у зв`язку із зміною істотних обставин.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновками суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей з огляду на таке.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 182 СК Кодексу передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому позивач ОСОБА_1 суду не довів, що відповідачка ОСОБА_2 не утримує своїх неповнолітніх дітей. Зазначення в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 на території села Гораймівка Маневицького району із 28 травня 2021 року відсутня, не дають підстав стверджувати, що відповідачка ОСОБА_2 не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню своїх дітей.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей не відповідають встановленим обставинам справи.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновків, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 а ліментів на утримання неповнолітніх дітей слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року у цій справі в частині задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді