справа № 360/1006/17
головуючий у суді І інстанції Міланіч А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі - Акціонерного товариства "Альфа Банк" на рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про поділ майна, набутого у шлюбі, зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Бородянський РВДВС ГТУЮ у Київській області) про поділ майна подружжя та зняття арешту.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину нежитлової будівлі (магазину), розташованої на АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 26 квітня 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») оскаржило його в апеляційному порядку.

14 червня 2010 року найменування банку АКБ «Укрсоцбанк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), а згодом - на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк»).

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

3 грудня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк». Правонаступником всіх прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк».

Суддею-доповідачем по справі визначено Шахову О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року клопотання АТ «Альфа-Банк» про поновлення строку задоволено, поновлено строк для подання апеляційної скарги та залишено апеляційну скаргу без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про поділ майна подружжя та направити справу в цій частині до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 2 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Верховний Суд виходив з того, що суд апеляційної інстанції передчасно поновив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкрив апеляційне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року визначено новий склад колегії суддів.

Оскільки Верховним Судом за наслідком касаційного перегляду буди скасовані ухвали апеляційного суду про поновлення строку для подання апеляційної скарги та про відкриття апеляційного провадження, тому відповідні питання підлягають вирішенню колегією у новому складі.

Так, вирішуючи клопотання особи, яка не брала участі у справі - Акціонерного товариства "Альфа Банк" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить із наступного.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», заява № 23436/03).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Усталеною практикою ЄСПЛ закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Так, у рішенні від 08 січня 2008 року у справі «Скорик проти України», заява № 32671/02, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Таким чином, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів особи.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України», заява № 50966/99).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/39, а також згідно з рішенням ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, існує установча судова практика щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України, чинній на час ухвалення рішення суду, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження (частина третя статті 297 ЦПК України, чинній на час ухвалення рішення суду).

За правилами статті 354 ЦПК України, чинній на час подання апеляційної скарги на рішення суду, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями статті 127 ЦПК України, чинній на час подання апеляційної скарги на рішення суду, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи зі змісту як статті 294 ЦПК України, чинній на час ухвалення рішення суду, так і статті 354 ЦПК України, чинній на час подання апеляційної скарги на рішення суду, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі № 926/1037-б/15, від 14 червня 2022 року у справі № 904/3541/15).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 89 ЦПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 1 частини другої статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, АТ «Альфа-Банк» звернулося до апеляційного суду 26 квітня 2021 року.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення процесуального строку АТ «Альфа-Банк» вказувало, що про оскаржуване судове рішення воно дізналося 20 квітня 2021 року, коли працівником товариства з метою проведення звернення стягнення на предмет іпотеки було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також вказувало, що воно є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», яке не було залучене до участі у справі, та не знало про наявність такого судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та зважаючи на конкретні обставини, апеляційній суд вважає, що немає підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції.

Так, у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112 та від 16 січня 2020 року у справі №925/1600/16 сформульовано правовий висновок, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статті 356 ЦПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Частина друга статті 358 ЦПК України не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 358 ЦПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими вищенаведеними нормами ЦПК України.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, АТ «Альфа-Банк» зазначало, що воно є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» внаслідок реорганізації останнього шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Таким чином, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

АТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції 26 квітня 2021 року, при цьому як на підставу поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження посилалось на те, що про оскаржуване судове рішення воно дізналося 20 квітня 2021 року (а. с. 69).

При цьому, до апеляційної скарги банк додав, в тому числі, рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., про визнання іпотечних договорів недійсними (справа № 360/1992/17), залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року, які залишені без змін постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року.

У зазначеній справі суди встановили, що на підставі рішення Бородянського районного суду від 18 серпня 2017 року за ОСОБА_1 визнано право власності на Ѕ частину нежитлової будівлі (магазину), розташованої на АДРЕСА_1 (а.с. 86 - 90).

Разом з тим, заявник не вказав, коли він дізнався про наявність судових рішень у справі № 360/1992/17.

Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що постанову Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 360/1992/17 банк отримав у вересні 2020 року.

Заперечуючи проти поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі та задоволення апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» Кліщевський С. Г. зазначав про те, що банк зловживає процесуальним правом на звернення до суду з апеляційною скаргою.

До відзиву на апеляційну скаргу додав матеріали, серед яких містяться: ухвала Бородянського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року про залучення до участі у справі АТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ «Укрсоцбанк», Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області, третя особа - ДП «Сетам», про зняття арешту з майна (справа № 360/1823/18), копія рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 грудня 2019 року у справі № 360/1823/18.

У рішенні Бородянського районного суду Київської області від 23 грудня 2019 року у справі № 360/1823/18 зазначено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності Ѕ частина нежитлової будівлі (магазину), розташованої на АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення Бородянського районного суду від 18 серпня 2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 158, 176, 179 - 181).

Копію рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 грудня 2019 року у справі № 360/1823/18 направлено на адресу АТ «Альфа-Банк» 08 січня 2020 року, яке отримано останнім 11 січня 2020 року (а. с. 182 - 184).

Тобто, можна зробити висновок, що АТ «Альфа-Банк» могло дізнатись про існування рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року не 20 квітня 2021 року, як воно зазначає у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження цього судового рішення місцевого суду, а набагато раніше.

Разом з тим, з апеляційною скаргою до апеляційного суду заявник звернувся лише 26 квітня 2021 року.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалене у 2017 році, тобто майже за 4 роки до часу звернення АТ «Альфа-Банк» із апеляційною скаргою.

Інших доказів чи обставин, які б перешкоджали скаржнику подати апеляційну скаргу у визначенні ст.294 ЦПК України строки, у клопотанні не наведено.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу ( правової визначеності ) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Як слідує із матеріалів справи та доводів апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» ще у січні 2020 року був обізнаний про оскаржуване рішення та жодних об`єктивних причин, що перешкоджали товариству звернутись своєчасно із апеляційною скаргою не навів.

Ураховуючи наведене, не встановлено передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яка подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення та отримання тексту цього рішення.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання особи, яка не брала участі у справі - Акціонерного товариства "Альфа Банк" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - Акціонерного товариства "Альфа Банк" на рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про поділ майна, набутого у шлюбі, зняття арешту.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба