Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2852/21

14 вересня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак Іван Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом доТзОВ "Українські фінансові операції" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Просить суд визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 70794, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь ТзОВ "Українські фінансові операції" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 280919 від 05.02.2019 року у розмірі 13871 грн. 38 коп. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача в її користь документально підтверджені судові витрати.

Згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2022 року постановлено залучити по даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжака І.І.

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи.

В подальшому, в судове засідання 14.09.2022 року представник позивача не прибув, натомість подав до суду клопотання, в якому вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі. Справу просить розглянути у його відсутності та не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача - ТзОВ "Українські фінансові операції" в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, про час і місце слухання справи представник відповідача повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки представник відповідача не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. чи його представник в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак І.І. чи його представник в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 14.09.2022 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Судом встановлено, що позивач з повідомлення банку дізналася, що її рахунок заблоковано на підставі виконавчого провадження № 67494879.

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак І.І. на телефон надіслав позивачу ОСОБА_1 копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2021 року (ВП № 67494879). Копія даної постанови долучена до матеріалів справи (а.с.9-10).

З копії даної постанови вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 70794, вчиненого 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Українські фінансові операції" заборгованості за кредитним договором № 280919 від 05.02.2019 року в розмірі 13871 грн. 38 коп., укладеного позивачем із ТОВ «ТОП КРЕДИТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги № 11-28/02 від 27.02.2019 року є ТзОВ «Джобер», яке в свою чергу на підставі договору факторингу № 2-31/08-Д від 31.08.2020 року відступило право вимоги ТзОВ "Українські фінансові операції".

Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.02.2019 року по 27.05.2021 року.

Суд констатує, що згідно з п.3 глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року та ч.1 ст.88 ЗУ «Про нотаріат», необхідна наявність двох умов: 1) подані документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Статею 87 Закону України «Про нотаріат» та пп.1.1, 1.2 п.1 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп.3.1 п.3 глави 16 Розділу ІІ зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.5 п.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Таким чином, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, що визначено ст.88 ЗУ «Про нотаріат».

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс 18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню».

Судом перевірено, що спірний виконавчий напис вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М., який зареєстровано у реєстрі за № 70794.

З його змісту вбачається, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ "Українські фінансові операції", ЄДРПОУ: 40966896, місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 313, якому ТзОВ "Фінансова компанія "ДЖОБЕР", , відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2-31/08-Д від 31.08.2020 року, якому в свою чергу ТзОВ "ТОП КРЕДИТ", ЄДРПОУ: 39593165, на підставі договору відступлення прав вимоги № 11-28/02 від 27.02.2019 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 280919 від 05.02.2019 року, укладеного між ТзОВ «ТОП КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .

З`ясовано також, що стягнення заборгованості проводиться за період з 26.02.2019 року по 27.05.2021 року. Сума заборгованості складається з: заборгованості за тілом кредиту 1500 грн. 00 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 1026 грн. 00 коп.; заборгованості за нарахованою пенею - 10945 грн. 38 коп. (а.с.11).

За вчинення даного виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, згідно виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 70794 від 08.05.2021 року, становить 13871 грн. 38 коп. (а.с.8).

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Відповідно до п.3.2 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; п. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Із матеріалів справи, зокрема, виконавчого напису, вбачається, що кредитний договір було укладено із ТзОВ «ТОП КРЕДИТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Українські фінансові операції».

Разом з тим, про зміни кредиторів позивач не була повідомлена.

У відповідності до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належно виконаним.

Ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Крім того, при вчиненні напису нотаріус не отримував від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його повного або часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначених у написі, є безспірними.

В свою чергу представник позивача ствердив, що, позивач не отримувала кошти та не укладала кредитного договору.

Відповідачем всупереч вимог ст.12,81 ЦПК України не було надано доказів на підтвердження факту існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Заборгованість, про стягнення якої просив стягувач, не можна вважати безспірною, оскільки, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача.Тобто, виконавчий напис було вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача.

Як з`ясовано в ході судового розгляду, строк позовної давності по пені пропущений, на що нотаріус уваги не звернув.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконала норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Встановлені в ході судового розгляду обставини не спростовані в судовому засіданні.

На переконання суду, за встановлених обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною.

Вищі судові інстанції акцентують увагу суддів на тому, що судами під час розгляду такої категорії справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені в письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу.

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь документально підтверджених судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданої стороною позивача квитанції № 39/2021 від 14.12.2021 року витрати на правничу допомогу склали 3500 грн. 00 коп. (а.с.17).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. 00 коп. згідно квитанції № 39/2021 від 14.12.2021 року.

Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору за пред`явлення позову до суду та 454 грн. 00 коп. за подання заяви про його забезпечення, а всього судових витрат 4862 грн. 00 коп.

На підставі наведеного, ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак Іван Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 70794, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", ЄДРПОУ: 40966896, місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 313, заборгованості за кредитним договором № 280919 від 05.02.2019 року в розмірі 13871 грн. 38 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", ЄДРПОУ: 40966896, місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 313, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень сплаченого судового збору за подання позовної заяви, 454 (чотириста п"ятдесят чотири) гривні сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову та 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, а всього - 4862 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 21.09.2022 року.