Провадження № 2/127/1273/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2022 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її звільнення.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,3 га, кадастровий номер :02:001:0341 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Після набуття прав власності на дану земельну ділянку позивачем було вчинено дії на встановлення даної земельної ділянки в натурі на місцевості.

12.11.2021 року між позивачем та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір № 343/21 по встановленню (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

Після чого було проведено роботи по виносу в натурі меж земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер :02:001:0341 та надано схему розташування межових знаків земельної ділянки з каталогом координат поворотних точок меж земельної ділянки з Публічної кадастрової карти станом на 15.11.2021 року.

В ході проведення робіт по виносу в натурі меж земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер :02:001:0341 позивачем було виявлено, що на належній йому на праві власності земельній ділянці знаходиться майно відповідача, а саме автотранспортна техніка (автомобілі, причепи, спецтехніка), агрегати та складові частини різного типу, металобрухт та ін. рухоме майно.

Позивач зазначає, що під час проведення робіт по виносу в натурі меж земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер :02:001:0341 його було повідомлено відповідачем про те, що вся наявна на земельній ділянці автотранспортна техніка (автомобілі, причепи, спецтехніка), агрегати та складові частини різного типу, металобрухт та інше рухоме майно належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_2 , який являється директором ТОВ «КІСА» територія, якого межує із позивачем земельною ділянкою.

Крім того, відповідач повідомив позивача про те, що ним залишена його техніка на території земельної ділянки, оскільки на території даної земельної ділянки знаходиться будівля, яка належить його синові ОСОБА_4 .

На прохання позивача звільнити належну йому земельну ділянку відповідач відмовив.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду та просив усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0341, площею 0,3 га, за адресою: АДРЕСА_1 ) та забов`язати ОСОБА_2 повністю звільнити належну ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0341, площею 0,3 га, за адресою: АДРЕСА_1 шляхом її звільнення в тому числі, але не виключно від наступного майна ОСОБА_2 : автомобіля марки «Москвич» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; вантажного автомобіля, невідомої марки, оранжевого кольору, без номерних знаків; вантажного автомобіля, синього кольору, невідомої марки, без номерних знаків; металобрухту різноманітного характеру; вантажного автомобіля, білого кольору, невідомої марки, державний номерний знак НОМЕР_2 ; трьох тракторів старого зразку; вантажного автомобіля старого зразку, невідомої марки, кремового кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 ; вантажного автомобіля, невідомої марки, без державного номерного знака; вантажного автомобіля, біло-чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіль вантажний білого кольору, марки Freightliner, державний номерний знак НОМЕР_5 із (напівпричепом) тралом державний номерний знак НОМЕР_6 ; причіпа для перевезення рідини зеленого кольору; тралу для перевезення габариту та негабариту, державний номерний знак, НОМЕР_7 , та/або будь-якого іншого майна ОСОБА_2 за рахунок ОСОБА_2 . Заборонити ОСОБА_2 чинити ОСОБА_1 будь-які перешкоди в праві користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:0341, площею 0,3 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката та сплочений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник в ході судового розгляду заперечили проти позову з тих підстав, що земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою сина відповідача ОСОБА_4 , на якій розташований виробничий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 1481,9 кв.м., що належить останньому, а тому він розмістив там власне майно. В подальшому представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,3 га, кадастровий номер :02:001:0341 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ).

12.11.2021 року між позивачем та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір № 343/21 по встановленню (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

Після чого було проведено роботи по виносу в натурі меж земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер :02:001:0341 та надано схему розташування межових знаків земельної ділянки з каталогом координат поворотних точок меж земельної ділянки з Публічної кадастрової карти станом на 15.11.2021 року.

Відповідно до висновку фахівця в галузі геодезії та земельного кадастру від 01.12.2021 року встановлено наступне, що згідно договору від 12.11.2021 року за № 343/21 між ФОП ОСОБА_3 та власником земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :02:001:0341) площею 0,3 га, за адресою: АДРЕСА_1 ) було проведено роботи по виносу в натуру меж земельної ділянки та надано схему розташування межових знаків земельної ділянки з каталогом координат поворотних точок меж земельної ділянки з Публічної кадастрової карти станом на 15.11.2021 року. Згідно матеріалів по виносу в натуру меж земельної ділянки, існуючих топографо - геодезичних матеріалів, матеріалів по виносу в натуру меж земельної ділянки та обстеження на місці меж земельної ділянки, публічних даних Держгеокадастру, було встановлено, що на земельній ділянці (кадастровий номер :02:001:0341 - власник земельної ділянки ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 розташована частина будівлі площею - 17,0 кв.м. виробничого будинку з господарськими будівлями, загальною площею 1481,9 кв.м., яка зареєстрована на земельних ділянках з кадастровими номерами: :03:133:0165 (власник земельної ділянки - ОСОБА_4 ) та :03:133:0166 (власник земельної ділянки - ОСОБА_5 ).

В зв`язку із викладеними вище обставинами, позивач звернувся до Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення злочину, яке полягає у самовільному захоплені/зайнятті земельної ділянки.

09.12.2021 року до ЄРДР було внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження № 0001225 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України «Самовільне зайняття земельної ділянки та самочинне будівництво».

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0001225 , 19.01.2022 року дізнавачем Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Сирдій А.Л. на підставі заяви позивача та в присутності понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та за участі позивача було складено протокол місця події із використанням технічних засобів фіксації, відповідно до якого було оглянуто ділянку території за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:001:0341.

Відповідно до протоколу місця події від 19.01.2022 року встановлено, що «на території даної земельної ділянки з ліва на право по периметру розміщений автомобіль марки «Москвич» зеленого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль невідомої марки оранжевого кольору, без номерних знаків, поруч із яким праворуч металоброухт різноманітного характеру; далі праворуч від якого знаходиться вантажний автомобіль синього кольору, невідомої марки, без номерних знаків; надалі від даного автомобіля до кута території праворуч розміщено металоброухт різноманітного характеру; праворуч під забором наявний вантажний автомобіль білого кольору, невідомої марки із д.н.з. НОМЕР_2 ; позаду якого розміщено три трактора старого зразку; далі праворуч розміщено вантажний автомобіль старого зразку, невідомої марки, кремового кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ; праворуч від якого вантажний автомобіль невідомої марки, без д.н.з.; ще праворуч також вантажний автомобіль біло-чорного кольору із д.н.з. НОМЕР_4 ; крім того праворуч від даного автомобіля та ближче до входу на територію наявний автомобіль вантажний білого кольору, марки Freightliner із д.н.з. НОМЕР_5 , на якому також наявний (напівпричеп) трал із д.н.з. НОМЕР_6 ; ліворуч від якого наявний причіп для перевезення рідини зеленого кольору; та праворуч наявний трал для перевезення габариту та негабариту із д.н.з. НОМЕР_7 ».

Викладені вище обставини, що зазначені в протоколі, підтверджують самовільне захоплення відповідачем належної позивачу земельної ділянки зафіксовані за допомогою фотозйомки та у вигляді ілюстрацій додані до протоколу місця події від 19.01.2022 року.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки і ч. 2 цієї передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Предметом позову є захист порушеного права користування належною позивачу земельною ділянкою шляхом усунення будь-яких порушень його прав та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення їх прав, яке в силу вимог ч. 3 ст. 152 ЗК України підлягає захисту в судовому порядку.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Вказаний висновок щодо застосування відповідних норм права, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц та відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у даній справі.

У постанові від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, допоки особа є власником нерухомого майна, тобто за нею зареєстровано право власності на це майно, вона не може бути обмежена в праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування й розпорядження цим майном.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Вимоги позивача про зобов`язання не чинити перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном ґрунтуються на положеннях ст. 391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач надав належні та допустимі докази своїх прав власника земельної ділянки та зазначив обставини, за якими вважає порушеним своє право мирно володіти своїм майном, що судом враховано та задоволено позовні вимоги.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність порушеного цивільного права позивача. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову.

Стосовно позовної вимоги про заборону ОСОБА_2 чинити ОСОБА_1 будь-які перешкоди в праві користування земельною ділянкою, то суд вважає, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може регулювати правовідносини, що виникнуть у майбутньому.

Оскільки у суду відсутні докази того, що право позивача щодо користування земельною ділянкою буде якимось чином порушене відповідачем, то вимога про зобов`язання відповідачів на майбутнє не чинити перешкод є передчасною.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Томашук М.С. 01.04.2022 року було укладено договір про надання адвокатських послуг.

Відповідно до акту приймання передачі наданих послуг від 30.08.2022 року адвокат надав, а клієнт прийняв такі послуги: надання консультації клієнту, щодо підготовки позову до Вінницького міського суду щодо стягнення коштів з ФК «Еліт Фінанс», підготовка позову до Вінницького міського суду щодо стягнення коштів з ФК «Еліт Фінанс».

Відповідно до рахунку № 08 від 16.05.2022 року загальна сума, що підлягає оплаті 15000,00 грн. Найменування: оплата послуг адвоката Томашука М.С. за послуги із підготовки до суду матеріалів позовної заяви до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:0341, в т.ч. представництво замовника у Вінницькому міському суді включно до прийняття рішення у справі.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Томашук М.С. надано квитанцію № 1 від 16.05.2022 року у сумі 15000,00 грн.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, вважає, що визначена представником позивача сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною.

Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення судових витрат з ОСОБА_2 в розмірі 7500,00 грн. з урахуванням часткового задоволення позову, складності справи; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 15, 16, 202, 203, 205, 207, 317, 319, 391, 627, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 273, 353, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її звільнення задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0341, площею 0,3 га, за адресою: АДРЕСА_1 ) та зобов`язати ОСОБА_2 , повністю звільнити належну ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0341, площею 0,3 га, за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом її звільнення в тому числі, але не виключно від наступного майна ОСОБА_2 , автомобіля марки «Москвич», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; вантажного автомобіля, невідомої марки, оранжевого кольору, без номерних знаків; вантажного автомобіля, синього кольору, невідомої марки, без номерних знаків; металобрухту різноманітного характеру; вантажного автомобіля, білого кольору, невідомої марки, державний номерний знак НОМЕР_2 ; трьох тракторів старого зразку; вантажного автомобіля старого зразку, невідомої марки, кремового кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 ; вантажного автомобіля, невідомої марки, без державного номерного знака; вантажного автомобіля, біло-чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіля вантажний білого кольору, марки Freightliner, державний номерний знак НОМЕР_5 із (напівпричепом) тралом, державний номерний знак НОМЕР_6 ; причіпа для перевезення рідини зеленого кольору; тралу для перевезення габариту та негабариту, державний номерний знак НОМЕР_7 , та/або будь-якого іншого майна ОСОБА_2 за рахунок ОСОБА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Суддя