Справа №705/1998/17
2/705/141/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої-судді Годік Л.С.

секретаря судового засідання Остропольській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 28.12.2013 р. в м. Київ по вул. Юності, 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки AUDI A6, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільна відповідальність якого була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПРОВІДНА» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АС/1456461, страхувальником якого являється ОСОБА_1 , при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів до зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA COROLA, д/н НОМЕР_2 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до Страхового акту № від 27.07.2016 року, виплатила їй страхове відшкодування у розмірі 15508,78 грн. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу AUDI A6, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 38.1.1. Закону, страхувальник після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: г) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього закону (не пізніше 3-х робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику повідомлення). Відповідно до цієї норми закону, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до страхувальника забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що встановлено постановою Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/5664/14-п від 21.03.2014 року. Тому, відповідачу, було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача, відповідачем не сплачено.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в порядку регресу витрати в сумі 15508,78 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн..

Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також, у заяві вказано, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. На адресу суду 31.05.2018р. надійшов Відзив на позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА», в якому ОСОБА_1 зазначила, що оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, позов ПРАТ «Страхова компанія «Провідна» не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підставі для задоволення позову. Вказує на те, що 28.12.2013 року автомобіль AUDI A6, д/н НОМЕР_1 , який їй належить на праві власності, не міг бути учасником дорожньо-транспортної пригоди по вул. Юності, 9 міста Києва, так як того дня автомашина не покидала межі міста Умані Черкаської області. Гр. ОСОБА_2 вона взагалі не знає і ніколи з ним не спілкувалась, тим паче не давала йому у користування зазначений автомобіль. Про матеріальні претензії, які виникли в результаті ДТП нібито з участю її автомобіля вона дізналась лише у 2014 році і зразу-ж на адресу позивача її чоловіком ОСОБА_3 , який користувався даним автомобілем, був направлений відповідний лист, який у відповідача зареєстрований за №10125 18.02.2014р. На момент скоєння ДТП, тобто 28.12.2013 року, її автомобіль був неушкоджений і не був учасником дорожньої пригоди. Просила в позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Представник відповідача адвокат Пархета А.В. у судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до заяви № ПРАТ «СК «Провідна» від ОСОБА_4 , власника транспортного засобу страхувальника ПрАТ «СК «Провідна», майна потерпілого TOYOTA COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, прийнято заяву про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яке сталося 28.12.2013р., о 13 год. 00 хв.. Страхувальник ОСОБА_1 , страховий поліс ОСЦПВ, серія АС номер: 1456461, дата видачі 06.06.2013, т/з страхувальника AUDI A6, р.н. НОМЕР_1 (а.с.9-10).

При цьому, ОСОБА_4 було видано довідку про те, що 28.12.2013р. о 13:00 год. в м. Київ вул. Юності, 9 сталася ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження: задній бампер, задня ліва частина, задній лівий стоп, заднє ліве крило (а.с.17).

Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/5664/14п від 21 березня 2014 року, що набрала чинності, водія автомобіля «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у скоєнні ДТП, що сталося за участі автомобілів: «Хюндай Матрікс», д.н.з. НОМЕР_3 ; «Хюндай і30», д.н.з. НОМЕР_4 ; «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_2 ; «Шкода Оксавіа», д.н.з. НОМЕР_5 ; «Мазда 323», д.н.з. НОМЕР_6 ; «Чері QQ», д.н.з. НОМЕР_7 ; «Фольцваген каді», д.н.з. НОМЕР_8 ; «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_9 та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с.14-16).

Як вбачається з довідки СК «Провідна» № 9327818 про дорожньо-транспортну пригоду від 31.12.2013 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди були: «Хюндай Матрікс», д.н.з. НОМЕР_3 ; «Хюндай і30», д.н.з. НОМЕР_4 ; «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_2 ; «Шкода Оксавіа», д.н.з. НОМЕР_5 ; «Мазда 323», д.н.з. НОМЕР_6 ; «Чері QQ», д.н.з. НОМЕР_7 ; «Фольцваген каді», д.н.з. НОМЕР_8 ; «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_9 ; «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , при цьому у відповідній графі «водій» вказано «не встановлений». (а.с. 18)

Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі № т/з TOYOTA COROLA, д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, вартість відновлювального ремонту становить 10474,09 грн. (а.с.13).

Згідно страхового акту 1 № від 27.07.2016 року за договором (полісом) страхування ОСЦПВ ОСОБА_4 , який є власником автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_2 , та потерпілим, було здійснено розрахунок страхового відшкодування та визначено до виплати 15508,78 грн. (а.с.11-12)

Відповідно до відомостей №ВПТ-003558 від 27.07.16р.ПрАТ «СК «Провідна» ОСОБА_4 виплачено коштів страхових відшкодувань в сумі 15508,78 грн. (а.с.28-33).

Згідно даних полісу №АС/1456461, т/з AUDI A6, рік випуску 2000, номер кузова НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 у ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» (а.с.26).

01.09.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було направлено ОСОБА_1 претензію про відшкодування шкоди на суму 15508,79 грн. При цьому, в претнезії серед іншого вказано, що «…ПрАТ «СК «Провідна» було розглянуто заяву ОСОБА_3 від 07.02.2016 року, в якій він заперечує участь транспортного засобу AUDI A6, реєстраційний № НОМЕР_1 , в ДТА, що сталася 28.12.2013 в м. Київ по вул. Юності 9. За результатами аналізу матеріалів справи встановлено, що винуватцем ДТП є транспортний засіб AUDI A6, реєстраційний № НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_10 , що відповідає п.7 договору ОСЦВВНТЗ АС/1456461/0506/13…» (а.с.34-35).

В ході розгляду справи, на вимогу суду 24.07.2018 року представником позивача було долучено документи у зв`язку з тим, що існують дві машини однієї марки AUDI A6, того ж кольору, з однаковими реєстраційними номерами № НОМЕР_1 , але за Полісом № АС 1456461 страхувальником є ОСОБА_1 , а за Полісом № АС 4663875 страхувальником є ОСОБА_6 (а.с. 153)

Відповідно до полісу №АС/4663875, т/з AUDI A6, рік випуску 2000, номер кузова НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 у ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» (а.с.155).

Як вбачається з долучених 24.07.2018 року представником позивача ОСОБА_7 фотозображень пошкодженого автомобіля AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_11 (а.с. 157-164).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку, що кореспондується із положенням ст. 3 Закону України "Про страхування".

За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за

заподіяний збиток.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961 від 01.07.2004 року містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За ст.ст. 3, 22, 28 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень Цивільного кодексу України. Тобто, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Доведення вини особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є окремим предметом доказування, та безпосередньо впливає на встановлення підстав виникнення права зворотної вимоги страховика до особи, відповідальної за завдані збитки, з урахуванням частини 1 ст. 993 Цивільного кодексу України, положень статті 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт належності відповідного транспортного засобу та факт того, що відповідач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку визнана винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2013 року та взагалі матеріали справи містять суперечливі дані з приводу власника автомобіля AUDI A6, рік випуску 2000, номерний знак НОМЕР_1 , а також номер кузова, вказаний на фото пошкодженого автомобіля не збігається з номером кузова, вказаним у страховому полісі № НОМЕР_12 оформленого ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, в порядку регресу.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік