Справа № 314/2420/19
Провадження № 2/314/41/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2022 м. Вільнянськ

Справа № 314/2420/19;

провадження № 2/314/41/2022;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;

- правонаступник відповідача ОСОБА_1 законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 ,

стислий виклад позицій сторін.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» 30.05.2019 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу стягнення заборгованості за кредитним договором. 29.11.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09.08.2010. Позичальник при підписанні аякети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані Позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 13500,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_4 померла.

В процесі розгляду справи судом було встановлено, що правонаступником померлої ОСОБА_5 є малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інтересах якої діє ОСОБА_1 .

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ ПриватБанк за кредитним договором № б/н від 09.08.2010 становить 17217,83 грн., яка складається з: 12665,67 грн. заборгованість за тілом кредита (в т.ч.: 12665,67 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита), 4552,16 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення мотивуючи це тим, що банком не дотримано процедури звернення до спадкоємця, а також тим, що сума заборгованості є неузгодженою, належним чином не доведеною, оскільки змінювалась, так як до ОСОБА_4 було пред`явлено позов на суму, що складає 20426,23 грн., а до ОСОБА_1 законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 у розмірі 17217,83 грн. Також матеріали справи не містять вимогу банку як кредитора, яка в порядку чинного законодавства повинна бути пред`явлена до спадкоємців про погашення заборгованості. Відповідно банком не надано відмови від погашення одноразового платежу, а тому позов вчинений незаконно, оскільки позов банк мав право пред`явити про звернення стягнення на майно, яке спадкоємець не тільки отримав у спадок, але й вступив у спадщину. При цьому, не надано документів щодо того, що спадкоємиця ОСОБА_6 отримала якесь майно у спадок, жодного правовстановлюючого документу немає, тому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

30.05.2019 до суду надійшов позов до ОСОБА_4 про стягнення боргу стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя Кофанов А.В).

Ухвалою від 11.09.2019 провадження по справі відкрито справу призначено до розгляду (суддя Кофанов А.В.).

11.10.2019 від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Сахно О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву.

21.11.2019 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла відповідь на відзив.

19.12.2019 ухвалою суду продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (суддя Кофанов А.В).

21.02.2020 від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Сахно О.В. до суду надійшли додаткові пояснення.

24.04.2020 відповідно до ст. 14 ЦПК України справа надійшла в провадження судді Кіяшко В.О. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_7 у відставку.

24.04.2020 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла відповідь на пояснення.

17.06.2020 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 07.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснення права сторін.

22.10.2020 від ОСОБА_1 до суду надійшло повідомлення про смерть відповідача ОСОБА_4 та надано копію свідоцтва про смерть.

11.02.2021 на запит суду від державної нотаріальної контори до суду надійшла відповідь, відповідно до якої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом 15.12.2020 звернулась ОСОБА_1 , яка діє як законний представник своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 20.04.2021 витребувано у Вільнянської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.05.2021 на виконання ухвали суду від 20.04.2021 до суду надійшла завірена копія спадкової справи № 409 за 2020 рік після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 01.09.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.11.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 - адвоката Сахно О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву.

29.11.2021 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла відповідь на відзив.

29.11.2021 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла уточнена позовна заява про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвалою від 23.02.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд

встановив

ОСОБА_4 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09.08.2010. Позичальник при підписанні аякети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані Позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 13500,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_4 померла.

В процесі розгляду справи судом було встановлено, що правонаступником померлої ОСОБА_5 є малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інтересах якої діє ОСОБА_1 .

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ ПриватБанк за кредитним договором № б/н від 09.08.2010 становить 17217,83 грн., яка складається з: 12665,67 грн. заборгованість за тілом кредита (в т.ч.: 12665,67 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита), 4552,16 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зіст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, відтак, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ст. 1281 ЦК України).

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ст. 1282 ЦК України).

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»№5 від 30.03.2012, роз`яснено, що з урахуванням положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Главою 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, визначено, зокрема, спадщина відкривається при зверненні спадкоємця (п. 1.2); спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (п. 2.1); право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття (п. 3.1); заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі (п. 3.3); при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва (п. 4.1); свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270 ЦК України, ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків (п. 4.9);для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком (п. 4.11).

Формулювання законодавцем норми Закону у ст. 1282 ЦК України, де спадкоємці обов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, словосполученням - «одержаного у спадщину» не є тотожним словосполученню «прийняв спадщину» (ст.1268 ЦК України), «спадкоємців, які прийняли спадщину» (ст.1281 ЦК України).

Так, термін «прийняття спадщини» пов`язується з початком процедури реалізації права на спадщину, тобто її ініціюванням, а термін «одержання у спадщину» пов`язується із завершенням процедури реалізації права на спадщину, отриманням - правовстановлюючого документа відносно об`єкта спадщини та набуттям повного обсягу прав власника - права володіння, користування та розпорядження.

Застосування іншого, призвело б до такого стану, коли до спадкоємця можливий перехід зобов`язань спадкодавця без переходу прав спадкодавця, без визначення їх обсягу та без обмеження зобов`язань обсягом одержаних майнових прав, що є несумісним з правовою природою спадщини.

Разом з тим, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані з колом спадкоємців, належністю спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, його вартістю та дотриманням кредитором визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц (провадження № 61-9193св18). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 21 серпня 2019 року (справа № 320/6489/16-ц, провадження № 61-19229св18).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09.08.2010, тобто між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 13500,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.06.2020.

З розрахунків, наданих позивачем, Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ ПриватБанк за кредитним договором № б/н від 09.08.2010 становить 17217,83 грн., яка складається з: 12665,67 грн. заборгованість за тілом кредита (в т.ч.: 12665,67 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита), 4552,16 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.

З копії спадкової справи № 409 за 2020 рік вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом 15.12.2020 звернулась ОСОБА_1 , яка діє як законний представник своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, правовстановлюючого документу щодо того, що спадкоємиця ОСОБА_6 отримала якесь майно у спадок, суду не надано.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження обсягу та вартості спадкового майна, а також того, що спадкоємцем належного ОСОБА_4 майна є саме ОСОБА_2 .

Оскільки предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язано довести ті обставини, на які воно посилається як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, а у випадку неможливості надати такі докази - заявити клопотання про їх витребування, з дотриманням правил та процедур, встановлених ЦПК України.

Також матеріали справи не містять вимогу банку як кредитора, яка в порядку чинного законодавства повинна бути пред`явлена до спадкоємців про погашення заборгованості, а відповідно банком не надано до суду відмови від погашення одноразового платежу, що також підтверджує необґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

1. В задоволенні цивільного позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12.09.2022.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , рахунок № НОМЕР_1 , МФО 305299.

Правонаступник відповідача: ОСОБА_1 (законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

12.09.2022