Справа № 738/643/22
№ провадження 2/738/232/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А H О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 02 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №79403, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» заборгованості за кредитним договором в розмірі 15742,37 грн, та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, витрат на професійну правничу допомогу.

Позовна заява мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М відкрито виконавче провадження №69636654 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., виданого 02 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №79403, про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №200168749 від 10 травня 2016 року, укладеного між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», кінцевим кредитором у якому є відповідач, та ним. Зазначає, що він ніколи не укладав договорів ані з ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», ані з ТОВ «АВАНСАР», кредитних коштів від останніх не отримував, жодних претензій, вимог про сплату боргу від відповідача не отримував. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог чинного законодавства, не перевірив факти, які б підтверджували безспірність заборгованості, яка підлягала стягненню з нього, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 26 вересня 2022 року, витребувано докази.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року у зв`язку з неявкою третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та ненаданням суду витребуваних доказів, підготовче засідання у справі відкладено на 13 жовтня 2022 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2022 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки з його участю суду не надав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М., будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх участі, письмових пояснень щодо позову суду не надали.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

15 грудня 2014 року між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ОСОБА_1 на підставі заяви (оферти) №200168749 було укладено договір про надання та використання платіжної картки, відповідно до якої ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок, випустив на його ім`я платіжну картку та надав йому кредитні кошти (а.с.13).

02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №79403, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР»», заборгованості за кредитним договором №200168749 від 10 травня 2016 року, укладеним із ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», право вимоги за яким останнє на підставі договору факторингу №1905 від 19 травня 2016 року відступило ТОВ «Фінансова компанія «ПЛЕЯДА», яке в свою чергу відступило право вимоги на підставі договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР», яке на підставі договору факторингу №27/05/2020-4 від 27 травня 2022 року відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», за період з 10 травня 2016 року по 28 травня 2021 року, яка складається з: 4043,1 грн заборгованості за тілом кредиту, 10799,27 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 900 грн заборгованості за нарахованою пенею, та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом, а всього на загальну суму 16592,37 грн.

12 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. на підставі заяви ТОВ «АВАНСАР» відкрито виконавче провадження №69636654 з примусового виконання виконавчого напису №79403 від 02 червня 2021 року (а.с.10, 11).

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», про що не заперечує відповідач у справі.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями ч.1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для звернення відповідача до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису є заборгованість, що утворилась у зв`язку з простроченням виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №200168749 від 15 грудня 2014 року.

Відповідачем не надано суду доказів того, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, був посвідчений нотаріально, що саме за цим кредитним договором йому перейшло право грошової вимоги до позивача, що він надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, зокрема вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

Доказів того, що позивачем ОСОБА_1 було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо нього або оспорити вимоги відповідача, відповідачем суду також не надано. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, письмових доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, суду не надав.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. також не скористався своїм правом на подання письмових пояснень по даному позову.

Цивільне судочинство ґрунтується на принципах, вказаних у ч. 3 ст. 2 ЦПК України, зокрема, на принципах змагальності і диспозитивності сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана у виконавчому написі, не є безспірною.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що стягувачем, на користь якого вчинено виконавчий напис, було порушено права позивача, оскільки при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з чим права позивача підлягають захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою та заявою про забезпечення позову було сплачено судовий збір в розмірі 1488,60 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією, який підлягає стягненню з відповідача.

Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснював адвокат Переверзєв О.О. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 12 серпня 2022 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1026834 від 22 серпня 2022 року.

Згідно з договором про надання правничої допомоги від 12 серпня 2022 року, адвокатське об`єднання «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» в особі старшого партнера Переверзєва О.О. надає правничу допомогу ОСОБА_1 з приводу подання позову про оскарження виконавчого напису , АСВП :69636654. Сторони договору узгодили, що розмір гонорару становить 6500,00 гривень, строк його сплати в день підписання договору. Сторони підтвердили, що представляти інтереси ОСОБА_1 без додаткових повноважень мають право усі учасники Адвокатського об`єднання «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ»», зокрема, але не виключно, адвокати: Рябінін Д.Д., Переверзєв О.О..

Із акту прийняття-передачі наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 12 серпня 2022 року) від 12 серпня 2022 року, підписаного керівником Адвокатського об`єднання «РЯБІНІ ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» Рябініним Д.Д. та ОСОБА_1 , вбачається, що адвокатом було надано правову допомогу на суму 6500,00 грн, а саме за послуги з надання консультації з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №79403, виданого 02 червня 2021 500,00 грн, за складання та направлення запитів до ТОВ «АВАНСАР», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. 1500,00 грн, за складання позову, виготовлення додатків 4000,00 грн.

Матеріалами справи документально підтверджено складання та направлення адвокатом Переверзєвим О.О. запитів з приводу даного спору сторонам у справі (а.с.9, 15, 16).

Квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 12 серпня 2022 року до договору від 12 серпня 2022 року підтверджено сплату Ілляшиком С.М. адвокатському об`єднанню «РЯБІНІН ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» грошових коштів за надану правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача ТОВ «АВАНСАР» було подане до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, неспівмірний із складністю вказаної справи та є завищеним, оскільки справи, предметом спору яких є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відноситься до категорії справ незначної складності, практика з розгляду вказаної категорії справ є сталою, рішення з розгляду яких можна знайти в ЄДРСР, а приклади написання таких позовних заяв можна також знайти у відкритих джерелах. Просить у випадку задоволення позову зменшити розмір витрат на правову допомогу та встановити їх розмір таким, який є співмірним та обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивачем документально підтверджено понесенні ним витрати на оплату правничої допомоги.

Водночас з тим, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, заявлене клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в справі в розмірі 3 000 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №79403, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості за кредитним договором №200168749 від 10 травня 2016 року на загальну суму 16592 (шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яності дві) гривні 37 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача:

Переверзєв Олександр Олександрович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», місцезнаходження: вул. січовий стрільців, буд.21/27, офіс 405 м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40199031.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, буд.6/5 м. Київ.

Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна, місцезнаходження: площа Заньковецької М., буд.4, 1-й поверх м. Ніжин Чернігівська область.

Суддя Н.В.Волошина