Справа № 136/1019/22
Провадження № 22-ц/801/1689/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 рокуСправа № 136/1019/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» про зобов`язання повернути земельну ділянку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

28 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» (далі - ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД») про зобов`язання повернути земельну ділянку.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2022 року позовну заяву - визнано неподаною та повернути позивачеві.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивачем надано суду копію технічної документації. Вимоги суду про залишення позову без руху та його повернення не ґрунтуються на вимогах процесуального закону. В позові позивач зазначив ціну 53680,25 грн згідно інформації щодо нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі в розрізі областей, яка сформована Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру. Земельна ділянка площею 1,9747 га х 27184 = 53680,25 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини другої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України врегульовано питання щодо підстав залишення позовної заяви без руху та повернення заяви.

Так, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина перша статті 185 ЦПК України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) викладено правовий висновок про те, що повернення скарги з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що позивачем визначено ціну позову щодо вимог майнового характеру 53680,25 грн. із посиланням на загальнодоступну інформацію щодо нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі в розрізі областей із Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Тому, позивачеві слід визначити дійсну вартість майна, про витребування якого вимоги він ставить на вирішення суду, надавши до суду належним чином оформлені документи суб`єктом оціночної діяльності, та від визначеної вартості майна сплатити розмір судового збору.

Окрім цього, у позові не зазначено чи було виконане рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року в частині виділення майна позивачеві в натурі, чи встановлено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підтвердження фактичного розташування поворотних точок меж земельної ділянки та закріплення їх межовими знаками на місцевості за допомогою геодезичних пристроїв.

Копію ухвали отримано позивачем 01 серпня 2022 року (а. с. 23).

03 серпня 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка знаходиться на території Липовецької міської ради (а. с. 24-37).

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2022 року позовну заяву - визнано неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження дійсної вартості майна про витребування якого він ставить вимоги на вирішення суду, не визначено вірно ціну позову, від якої суд позбавлений можливості перевірити правильність сплати судового збору за вказаних обставин. Позивач не навів у позові обставин та доказів щодо виконання судового рішення від 15 листопада 2021 року, тобто позивач не усунув недоліків, на які вказав суд в ухвалі від 01 серпня 2022 року, а нормами діючого законодавства не передбачено відкриття провадження у справі за позовом, який має недоліки, які не було усунуто на вимогу у визначений строк, керуючись частиною третьою статті 185 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Проте, зазначений висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з частиною другою статті 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Разом з тим, суд першої інстанції всупереч частини другої статті 176 ЦПК України не погодившись із ціною позову, яку зазначив позивач, не визначив попередньо ціну позову, яку необхідно сплатити позивачу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем при продані позову сплачено судовий збір з урахуванням пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що неподання позивачем доказів, не можна вважати порушенням вимог статей 175-177 ЦПК України. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 7 постанови Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Оскільки на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19(провадження № 61-2192св20).

З огляду на наведене, Вінницький апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу про повернення позовної заяви.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі статті 379 ЦПК України, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2022 року у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський