Номер провадження: 22-ц/813/8726/22
Справа № 507/1435/22
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

02.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Полікарпової О.М.,

суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,

дослідивши апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", третьої особи: Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання наказу незаконним, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Оскаржуваною ухвалою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

29 жовтня 2022 року Первинна профспілкова організація працівників державного підприємства "Адміністрація морських портів України, не погоджуючись із наведеною ухвалою, через систему «Електронний суд» направила до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу для розгляду по суті з дотриманням вимог підсудності.

Дослідивши вказану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку про її повернення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно пункту «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Частиною 2 ст. 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У цьому переліку відсутня така ухвала, як ухвала про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Апеляційний суд звертає увагу, що в редакції ЦПК України, станом на момент винесення оскаржуваної ухвали, п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України виключено на підставі Закону №460-IX від 15 січня 2020 року.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року у справі №219/10010/17.

Частиною 2 ст. 353 ЦПК України передбачено, що на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду подаються заперечення, які включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 352, 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2022 року повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду

О.М. Полікарпова Л.В. Базіль Л.П. Воронцова