Справа № 185/5159/22
Провадження № 2/185/2669/22
У Х В А Л А

07 вересня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства 'ДТЕК Павлоградвугілля' про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа.

Представник відповідача подав до суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Вивчивши заперечення відповідача, суд вважає його необґрунтованими, а тому його необхідно залишити без задоволення. Крім того, на думку суду розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не призведе до порушення прав позивача та зменшення обсягу його процесуальних прав, пов`язаних з розглядом справи.

Представник відповідача також заявив клопотання про витребування доказів, оскільки самостійно отримати їх та надати суду не має можливості.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Вивчивши це клопотання, взявши до уваги зазначені фактичні обставини по справі, а також те, що витребувані докази необхідні для повного, всебічного та правильного розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне його задовольнити та зобов`язати .

Представником відповідача було також заявлено клопотання про призначення у справі судово-психологічної експертизи, вказавши, що для оцінки доводів позивача необхідні спеціальні знання у області знань іншій ніж право.

Представник позивача заперечував проти призначення експертизи та просив відмовити в призначенні експертизи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з ч. 2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно розділу VI Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 8 жовтня 1998 року, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Предметом судово-психологічної експертизи є питання про діяльність осіб, індивідуально-психологічні властивості яких не виходять за межі норми (особливості сприйняття певних явищ за даних умов, здатність адекватно їх оцінювати тощо).

Згідно п.6.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5, під час проведення психологічної експертизи досліджуються автентичні показання, тобто такі, які не залежать від будь-якого стороннього впливу або примусу.

Сторона позивача заперечувала проти призначення судово-психологічної експертизи, що виключає можливість проведення експертизи на добровільній основі.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За загальним правилом експертиза призначається коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Виходячи із предмету спору, та враховуючи, що стягнення моральної шкоди, заявлено внаслідок завданого ушкодження здоров`я людини, не є обов`язковим призначення судово-психологічної експертизи.

За таких обставин, у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судово-психологічної експертизи слід відмовити.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, суд, керуючись приписами ст. 81, 84 ЦПК УКраїни, вважає за необхідне витребувати у КЗ "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради" письмові докази, а саме довідку МСЕК про первинне встановлення розміру втрати професійної працездатності у процентах щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі всього вищевикладеного, вважаю за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача частково.

Керуючись ст.ст.12,53,58,260 ЦПК України, суд

постановив:

Задовольнити клопотання представника приватного акціонерного товариства "Павлоградвугілля ДТЕК" Гордєєвої Олени В`ячеславівни про витребування доказів по справі.

Зобов`язати комунальний заклад "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради" надати суду письмові докази, а саме належним чином завірену копію довідки МСЕК про первинне встановлення розміру втрати професійної працездатності у процентах щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині заявлених клопотань - відмовити.

Роз`яснити, що у відповідності до ст. 84 ЦПК України: будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя М. М. Перекопський