Справа № 465/4537/21 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/457/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мініму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 10 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що 30.08.2016 між cторонами було зареєстровано шлюб за актовим записом № 02 у виконавчому комітеті Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області міського управління юстиції (свідоцтво НОМЕР_1 ), який розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.10.2020.Від шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із позивачкою та знаходиться на повному утриманні матері, відповідач на утримання дитини у добровільному порядку коштів не надає. На підставі вищевикладеного, просила позов задоволити.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_2 (іпн - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. 00 коп. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мініму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 10 червня 2021 року і до досягнення дитини повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. в користь держави.

В решті вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що районний суд не врахував, що відповідач за станом здоров`я не може виконувати роботу, пов`язану з фізичними навантаженнями, тому не має офіційного місця праці, його заробіток є мінливим, а на утриманні у нього перебуває непрацездатна матір. Також звертає увагу на визначений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язок обох батьків забезпечувати дитину. Просить рішення суду змінити та стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 30.08.2016 між cторонами було зареєстровано шлюб за актовим записом № 02 у виконавчому комітеті Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області міського управління юстиції (свідоцтво НОМЕР_1 ).

Від шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.10.2020 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 30.08.2016 року, зареєстрований за актовим записом №02 у Виконавчому комітеті Крупської сільської ради Миколаївського району Львівської області міського управління юстиції.

Спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати із позивачкою (матір`ю).

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Колегія суддів, враховуючи визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження, а також те, що відповідач є працездатним, погоджується з висновком районного суду про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з часу подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

Доводи відповідача про те, що у нього незадовільне матеріальне становище, є необґрунтованими та не звільняють його від обов`язку утримувати неповнолітню дитину.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 20.09.2022

Головуючий

Судді