Справа № 191/4401/21
Провадження № 2/191/1377/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Твердохліб А.В.

секретаря судового засіданні Яришевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення батьківства,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з 2005 року проживав у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , яка знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , з яким шлюбні відносини фактично було припинено. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_2 народила від ОСОБА_1 дочку ОСОБА_4 , яку зареєструвала відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України. 07 вересня 2007 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 21 грудня 2007 року виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , в якому вони перебувають до теперішнього часу. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 відомості про ОСОБА_3 , як батька дитини; внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши її прізвище, ім`я та по батькові, як ІНФОРМАЦІЯ_7 .

До початку проведення судового засідання представником позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , надано суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі та участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

До початку проведення судового засідання третьою особою, в особі начальника Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мельник С. надано суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу та відсутність заперечень у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоолександрівське Синельниківського району Дніпропетровської області народилась ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації народжень 15.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №36, батьками дитини вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.11.2007 року виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.8).

ОСОБА_4 народжена ОСОБА_8 в період зареєстрованого 25.08.2001 року шлюбу із ОСОБА_3 , який розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2007 року, що набрало законної сили 18.09.2007 року (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 21 грудня 2007 року, за актовим записом №17, про що виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області видано 21.12.2007 року Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Під час розгляду справи, за клопотанням представника позивача, у справі було призначено судову генетичну експертизу і за висновком експерта №872 від 28.06.2022 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженою громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%.

Відповідно до вимог ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Як зазначено вище, згідно експертного висновку про біологічне батьківство, вірогідність батьківства позивача ОСОБА_1 по відношенні до дитини ОСОБА_4 склала 99,9999%.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування експертного висновку від 20.06.2022 року суду не надано.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_1 по відношенні до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому позов підлягає задоволенню, а також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 129 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення батьківства, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоолександрівське Синельниківського району Дніпропетровської області.

Внести зміни до актового запису №36, складеного 15 листопада 2007 року виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , зазначивши в графі батько замість « ОСОБА_3 » - « ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України».

Внести зміни до актового запису №36, складеного 15 листопада 2007 року виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , зазначивши прізвище дитини замість « ІНФОРМАЦІЯ_7 » - « ІНФОРМАЦІЯ_7 », по батькові замість « ІНФОРМАЦІЯ_7 » - « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

СуддяА. В. Твердохліб