Справа № 296/5881/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"22" вересня 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М. розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1443,91 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 248,10 грн..

Вирішуючи питання про можливість видати судовий наказ за заявою, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, боржник ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Богунського району м. Житомира.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Таким чином, положення даної статті розповсюджуються на справи наказного провадження, де боржником виступає юридична особа та фізична особа підприємець.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що підстав для видачі судового наказу або направлення справи за підсудністю до належного суду не встановлено, разом з тим, наявна підстава для відмови у видачу судового наказу оскільки заяву подано до Корольовського районного суду м. Житомира з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Суддя роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу в даному випадку не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послкг ЖКГ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Суддя В. М. Шкиря