Справа № 138/2466/20
Провадження № 22-ц/801/1553/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 рокуСправа № 138/2466/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №138/2466/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , державного реєстратора Відділу державної реєстрації Могилів-Подільської райдержадміністрації Слободянюк Алли Михайлівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Відділ (Центр) надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, про визнання рішення державного реєстратора протиправним та скасування,

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 травня 2022 року, ухвалене у складі судді Цибульським О.Є.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до державного реєстратора Відділу державної реєстрації Могилів-Подільської райдержадміністрації Слободянюк А.М. про визнання рішення державного реєстратора протиправним та скасування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 20 червня 2001 року. 17.12.2019 з інформаційної довідки Держреєстру №193348570, виданої відділом державної реєстрації Могилів-Подільської РДА стало відомо, що кв. АДРЕСА_1 зареєстровано 06.06.2019 на ОСОБА_3 . Підставою виникнення права власності на вказану квартиру у ОСОБА_3 виникло нібито на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.12.2017 та ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 08.04.2019.

Однак, зі змісту судового рішення по цивільній справі №138/3856/16-ц від 19.12.2017 не вбачається, що за ОСОБА_3 визнано право власності на кв. АДРЕСА_1 , а ухвала Могилів-Подільського міськрайонного суду від 08.04.2019 взагалі не є правовстановлюючим документом про визнання права власності на нерухоме майно. Тобто, Держреєстрацію кв. АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 реєстратор Слободянюк М.А. провела з порушенням нормативних актів, які регулюють правила вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна.

А тому позивач просить суд рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Могилів-Подільської РДА Слободянюк А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47328090 від 12.06.2019, а саме державну реєстрацію кв. АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 31975411 від 06.06.2019 на ОСОБА_3 визнати протиправним та скасувати. Зобов`язати Відділ (Центр) надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно оскаржуване рішення. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 травня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , державного реєстратора Відділу державної реєстрації Могилів-Подільської райдержадміністрації Слободянюк Алли Михайлівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Відділ (Центр) надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, про визнання рішення державного реєстратора протиправним та скасування відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та позиції учасників справи у відзивах на неї та у судовому засіданні

В апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи, просив рішення суду скасувати, а у справі ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказав, що судом не досліджено і не надана об`єктивна оцінка діям Держреєстратора, а саме щодо незаконного внесення неправдивих даних в держреєстр, що призвело до незаконного вилучення і незаконного позбавлення права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідач ОСОБА_5 вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними

В судовому засіданні представник позивача адвокат Богацький Б.І. апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити на підставі мотивів викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином.

08 вересня 2022 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_5 про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи Відділу (Центру) надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради в судове засідання не з`явилися, хоча про час, місце та день розгляду справи повідомленні належним чином.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на таке.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору дарування від 20.06.2001, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Федотовою Т.С., зареєстрованого в реєстрі за №4324, ОСОБА_6 зазначена власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141876579 від 19.10.2018 (а.с.4,5).

Рішеням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Дельта Банк» про визнання відповідного права в порядку спадкування -задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право на державну реєстрацію права власності на її ім`я квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Могилів-Подільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Дельта Банк» про визнання відповідного майнового права в порядку спадкування відмовлено.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2022 року заяву представника позивача адвоката Королюк Оксани Вікторівни про роз`яснення рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Дельта Банк» про визнання відповідного права в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Могилів-Подільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Дельта Банк» про визнання відповідного майнового права в порядку спадкування задоволено повністю.

Роз`яснено, що квартира АДРЕСА_1 , право на державну реєстрацію права власності якої визнано за ОСОБА_3 , та квартира АДРЕСА_1 є одним і тим самим об`єктом нерухомості.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року, встановлено, що батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

15.09.2007 позивач ОСОБА_3 при укладенні шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

15.10.2012 ОСОБА_7 на прилюдних торгах придбав квартиру АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується актом державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, який міститься в матеріалах спадкової справи до майна ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_7 не провів державну реєстрацію права власності на вказану вище квартиру. Доказу реєстрації права власності на таке майно на ім`я ОСОБА_7 жодна сторона суду не надала.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

08.04.2014 позивач ОСОБА_3 при укладенні шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

01.07.2014 представник ПАТ «Дельта Банк» подав до нотаріуса претензію кредитора, у зв`язку із тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, зобов`язання по якому останній не виконав. Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого ОСОБА_7 .

Відповідно до довідок квартального комітету №2 «Вокзальний» від 26.04.2017 та 05.08.2017, на день смерті разом із ОСОБА_7 проживала та була зареєстрована ОСОБА_1 .

07.08.2014 ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , оскільки нотаріусу не було подано необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №277/02-31 від 02.07.2015.

Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , оскільки вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини та не надала необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №470/02-31 від 02.10.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 07.07.2016 ОСОБА_3 було надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 строком три місяці.

10.08.2016, тобто у визначений судом строк ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 є донькою спадкодавця, а тому є спадкоємцем першої черги і має перевагу у спадкуванні перед ОСОБА_1 , яка є рідною сестрою спадкодавця. Відтак, відповідно до ст.1258 ЦК України ОСОБА_1 не має права спадкування за наявності спадкоємців попередньої черги, які прийняли спадщину.

Пояснення представників відповідача, надані під час розгляду справи, з приводу того, що вказана квартира була власності ОСОБА_1 , однак за борги квартира була продана на прилюдних торгах, де ОСОБА_1 за допомогою брата сама ж викупила її, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не були доведенні представниками відповідача.

Крім того, 30.10.2014 заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_7 , на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором укладеним між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта Банк». Такий доказ сторони відповідача не виключає задоволення первісного позову, оскільки таке рішення суду було прийнято перед наданням ОСОБА_3 додаткового строку на прийняття спадщини. У разі виконання даного рішення, ОСОБА_1 має право звернутись до ОСОБА_3 із відповідним позовом.

Отже, після смерті батька позивача залишилася спадкова маса, до складу якої увійшло право на вказану вище квартиру. Враховуючи те, що батько позивача за життя не зареєстрував своє право власності на таку квартиру, до спадкоємця переходять права, які за життя належали померлому.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №193348570 від 17.12.2019, державним реєстратором Відділу державної реєстрації Могилів-Подільської райдержадміністрації Слободянюк А.М. 06.06.2019 вчинено запис про право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.12.2017 ухваленому у цивільній справі №137/3856/16-ц та ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 08.04.2019 (а.с.6-7).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №222548959 від 03.09.2020, приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебряковою Ю.В. 20.02.2020 вчинено запис про право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №217 від 20.02.2020 (а.с.29-30).

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захист державою таких прав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації.

У відповідності до ч.3 ст. 10 вищевказаного Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав відповідно до ч.1 ст. 11 Закону.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону №№1952-ІV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна.

Частиною 1 ст. 27 Закону №1952-ІV визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав здійснюється на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 40 Порядку № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані докази, враховуючи вище викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, оскільки державний реєстратор Слободянюк А.М., під час реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 , діяла виключно відповідно до наданих їй повноважень та на підставі наданих їй заявником документів, зокрема судових рішень.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 -залишити без задоволення.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник