Справа № 604/653/22
Провадження № 2/604/307/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в :

08.08.2022 до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтовано тим, що 30.09.1992 видано свідоцтво на право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , яким підтверджено, що вказаний будинок дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, що складається з 2-х членів, головою якого є ОСОБА_3 . Відповідно до архівної довідки в господарстві проживало двоє осіб: глова двору ОСОБА_3 , дружина голови двору ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який заповів все своє майно сину ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт на ім`я ОСОБА_2 .

Позивачі прийняли спадщину після смерті батьків, але нотаріус відмовив їм у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки право власності спадкодавців на будинок не підтверджено. Так, свідоцтво на право власності на жилий будинок підтверджує право особистої власності колгоспного двору на нерухоме майно, але Законом України «Про власність» не передбачена така форма власності. Враховуючи викладене позивачі просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кожним на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Позивачі та їхній представник до суду не з`явилися.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника міської ради.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 1992 року Виконавчим комітетом Остап`євської сільської Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР видано Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , яким підтверджено, що вказаний будинок належить на праві особистої власності колгоспному двору, що складається з двох членів, головою якого є ОСОБА_3 .

Згідно з архівними довідками, виданими Тернопільською РДА Тернопільської області, №958 від 21.12.2021 та №959 від 21.12.2021 по документах архівного фонду «Остап`ївська сільська рада» у господарських книгах АДРЕСА_1 , станом на 1991 рік та 2015 рік значиться домогосподарство ОСОБА_3 , 1931 р.н., голова домогосподарства. Разом із ним проживала ОСОБА_4 , дружина.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 ).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 ).

ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою Скалатської міської ради №8-393 від 14 червня 2021 року на день смерті ОСОБА_4 разом із нею в зареєстрованих осіб не було.

Позивачі подали заяви про прийняття спадщини, але приватними нотаріусами відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За вищевикладених обставин судом встановлено неможливість оформлення позивачами своїх спадкових прав та отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.

Таким чином, права та інтереси позивачів підлягають захисту в судовому порядку згідно ст. 4 ЦПК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини спадкування регулюються правилами книги шостої ЦК України.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтями 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Під час розгляду цієї справи судом установлено, що спадкодавцям належав житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , але право власності на вказаний будинок не зареєстровано.

Аналізуючи в сукупності обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13 81, 89, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко