05 січня 2022 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.
за участю секретаря судового засідання Бабенко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку загального позовного провадження цивільну справу №221/3059/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої суми пенсії померлим батьком ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 01.09.2019 року.
В обґрунтування позову посилається на те, що 01.09.2014 року він потрапив у заручники до незаконних збройних формувань в районі проведення АТО та був визволений 16.04.2020 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Докучаєвську помер його батько ОСОБА_2 . Батько перебував на обліку у Волноваському ОУПФУ, де отримував пенсію за віком.
06.11.2020 року рішенням Волноваського районного суду за його заявою було встановлено факт смерті батька на тимчасово окупованій території України.
07.11.2020 року він отримав свідоцтво про смерть батька українського зразка.
11.11.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Степанищенко Е.А. з заявою про отримання спадщини після смерті батька.
11.01.2021 року нотаріус видав йому свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію батька в сумі 76 539,85 грн. за період з 01.01.2028 року по 01.09.2021 року.
У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справу за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не інформували, тому суд визнає причину неявки представника відповідача неповажною і вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.
Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Докучаєвську помер батько позивача ОСОБА_2 , який перебував на обліку у Волноваському ОУПФУ, де отримував пенсію за віком.
06.11.2020 року рішенням Волноваського районного суду було встановлено факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України та 07.11.2020 року позивач отримав свідоцтво про смерть батька українського зразка.
11.11.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Степанищенко Е.А. з заявою про отримання спадщини після смерті батька.
11.01.2021 року нотаріус видав йому свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію батька в сумі 76 539,85 грн. без зазначення періоду її невиплати.
Відповідно до частини першої ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч. 1ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача.
Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану спадщину, яке підлягає судовому захисту.
Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").
Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "ОСОБА_5 дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").
А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на однин з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача у порядку спадкування недоотриманих померлим ОСОБА_2 пенсійних виплат є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 908,00 грн. судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.15,16,316,317,321,1216,1227 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 137,141, 252, 253, 263,264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В.Чальцева