Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації місця проживання, -

встановив:

14 грудня 2021 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 в якому позивач просить зняти з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 відповідача ОСОБА_2 , 1962 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 .

Позов обґрунтований тим, що 06.07.1994 року сторонами по справі належить квартира в будинку АДРЕСА_1 . Шлюбні відносини припинились в 2005 році та відповідачка виїхала з квартири, перестала цікавитись квартирою та не утримує квартиру та суд стягнув з відповідачки 7375 гривень.

Ухвалою судді від 20.01.2022 рок відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 28.02.2022 року.

Позивач, в відповідач в судове засідання не з`явилися, судова повістка направлялась їм за зареєстрованим місцем проживання і була повернена підприємством поштового зв`язку без вручення через відсутність адресата. Тому, на підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 06 липня 1994 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить сторонам по справі: ОСОБА_1 до ОСОБА_3

В судовому засіданні судом встановлено, що сторони по справі зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Суд керується такими нормами права.

Відповідно до статей 41, 47 Конституції України, кожному на рівні з недоторканістю права власності, гарантується право на житло, відповідно до якого ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно зі ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з пунктом 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

В силу ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено, що орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі , зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оцінка доказів і мотиви суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 336/1773/17, відповідно до статті 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», допускається зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою власника житла. З огляду на це, позивачкою не було доведено, що її право власності є порушеним, та що вона позбавлена можливості зняти з реєстрації відповідача у квартирі на підставі вказаного закону.

Таким чином, оскільки позивачем взагалі не надано доказів на підтвердження позовних вимог, відповідач по справі є співвласником житла з якого позивач бажає зняти з реєстрації та позивачем заявлена у цій справі вимога про зняття з реєстраційного обліку місця проживання відповідача у вказаній квартирі не може бути задоволена у розумінні статті 16 ЦК України, оскільки поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов`язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше), вимог про що позивачем не заявлено, в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації місця проживання, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта