Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5100/21 Головуючий у 1-й інст. Воробйова Т. А.
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №285/5100/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 травня 2022 року, яке ухвалене суддею Воробйовою Т.А.

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» на його користь 198,00 грн. майнової та 10000,00 грн. моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем у травні 2020 року було неправомірно нараховано оплату за спожиту електричну енергію, оскільки фактичні показники лічильника не відповідали встановленим відповідачем. Показники були збільшені на 99 кВт при фактичному обсягу спожитої енергії - 100 кВт. Це призвело до нарахування оплати у збільшеному розмірі - 1 грн. 68 коп. за 1 кВт. При споживанні електричної енергії у обсязі до 100 кВт на місяць, вартість електричної енергії встановлено у розмірі 00 грн. 90 коп. за 1 кВт, від 100 кВт - 1 грн. 68 коп. відповідно. Зазначене призвело до нарахування позивачу на 166 грн.00 коп. більше ніж фактично було спожито по лічильнику. Позивач здійснив та в подальшому здійснював оплату по фактичним показникам лічильника, у рахунку на оплату прослідковувалась наявність боргу. Для вирішення даного питання позивач звертався до відповідача, але домовленості щодо врегулювання даного питання не було досягнуто. Після попередження про припинення постачання електричної енергії від 03.09.2021 року, позивач сплатив нараховану за серпень суму, в тому числі борг у розмірі 198 грн. 00 коп., який позивач вважає безпідставно сплаченим. У зв`язку із неправомірними діями відповідача, що викликали душевні страждання, позивачу було завдано моральну шкоду.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.05.2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неврахування всіх обставин справи, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовільнити позовні вимоги.

В обґрунтування скарги, зокрема, зазначає, що квитанція за травень 2020 року надійшла із запізненням у середині червня 2020 року. З огляду на це, позивач не мав можливості зафіксувати фактичні показники за попередній місяць. Зазначає, що надав суду всі квитанції про сплату за спожиту електричну енергію з травня 2020 року по серпень 2021 року, на всіх рахунках на оплату самостійно, особисто виправляв покази лічильника на фактичні. Неодноразово звертався до відповідача для вирішення даного питання. Звертає увагу суду, що відповідачем не було спростовано визначені фактичні показники позивачем.

Відповідач - ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності складу деліктного правопорушення, а саме факту заподіяння шкоди, причинного зв`язку між протиправними діями та шкодою, а також вину відповідача у заподіянні шкоди.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є індивідуальним побутовим споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунка на оплату, позивач за травень 2020 року використав 199 кВт, за які нараховано до сплати 256 грн. 26 коп.

Згідно з квитанцією АТ «Укрпошта» від 20.06.2020 року, позивач сплатив 90 грн. 00 коп. за 100 кВт спожитої електричної енергії.

Як вбачається із рахунків на оплату у період із червня 2020 року по серпень 2021 року у позивача існував борг по оплаті вартості електричної енергії.

03 вересня 2021 року на адресу споживача ОСОБА_2 було надіслано попередження про припинення постачання електричної енергії, у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань в частині оплати електричної енергії, а саме існування боргу у розмір 198 грн. 94 коп. (а.с.7).

Відповідно до квитанції АТ «Укрпошта» від 17.09.2021 року, позивач сплатив нараховану за серпень місяць суму за спожиту електричну енергію та борг, що разом становило 366 грн. 24 коп. (а.с.38).

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Передумовою відшкодування шкоди, заподіяної особі (деліктна відповідальність), є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Протиправна поведінка особи - це діяння, які насамперед порушують норму права й одночасно порушують суб`єктивне право іншої конкретної особи. Протиправна поведінка найчастіше виражається в активних діях, які спричинили збитки в майновій сфері особи чи немайнових відносинах.

До обов`язкових передумов виникнення деліктного зобов`язання належить причинний зв`язок, який існує об`єктивно, незалежно від свідомості учасників таких правовідносин. Він пов`язується з протиправною поведінкою заподіювача шкоди та відповідними негативними наслідками такої поведінки, що спричиняє наслідки виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

У випадку відсутності одного із елементів, відповідальність за заподіяння шкоди виключається.

Таким чином встановивши під час розгляду справи, що позивачем не надано до суду доказів щодо фактичних показників лічильника у момент виникнення спірних правовідносин, то протиправність діянь відповідача не встановлено, як наслідок і підстав для відшкодування шкоди не існує.

Судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт заподіяння матеріальної шкоди та її розмір. Позивач надавав до суду лише рахунки на оплату із власноручно виправленими показами та квитанції про оплату за спожиту електричну енергію на підтвердження заявлених вимог.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (за змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.7 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На позивача покладається обов`язок доведення наявності заподіяної шкоди та її розмір, протиправність дій або бездіяльності відповідача, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок між діяннями та шкодою.

Таким чином, встановивши, що позивачем під час розгляду справи не надано суду доказів, які б вказували на факт заподіяння йому матеріальної (майнової) та моральної шкоди, не доведено самого факту завдання шкоди, настання відповідних негативних наслідків, так і причинного зв`язку між зазначеними фактами та наслідками, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 травня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді