№ 566/1145/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року смт.Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі: Подолець Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Млинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Млинівської селищної ради про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що уклав шлюб з ОСОБА_2 25 серпня 2013 року, який було розірвано 08.12.2017 року. Після розірвання шлюбу продовжували проживати разом і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в органах РАЦС за його прізвищем « ОСОБА_4 » та по батькові « ОСОБА_5 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла в результаті хвороби серця. Бажає безпосередньо виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки, брати участь у її вихованні, просить визнати його батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник Млинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з"явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. (а.с.244)

Представник органу опіки та піклування Млинівської селищної ради в судове засідання не з"явився, звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, просить провести розгляд справи без його участі. (а.с.245)

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, вислухавши сторони, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого.

Як вбачається з актового запису №47 від 19.03.2019 року, малолітня ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 . (а.с.5)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2019 року, актовий запис 187 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 24 роки. (а.с.6)

Як вбачається з довідки №61 від 10 серпня 2019 року причиною смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є кардіоміопатія. (а.с.8)

Згідно висновку експерта від 11.08.2022 року №СЕ-19/114-22/68002-БД ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність даної події складає 99,99%. (а.с.231-234)

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Згідно експертного висновку про біологічне батьківство від 11.08.2022 року №СЕ-19/114-22/68002-БД, вірогідність батьківства позивача ОСОБА_1 по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 склала 99.99%.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування експертного висновку від 11.08.2022 суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 259,263-265,268,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Млинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Млинівської селищної ради про визнання батьківствазадовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянки України, уродженки смт.Млинів Дубенського (колишнього Млинівського) району Рівненської області, матір`ю якої є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 вересня 2022 року.

Суддя : П.В.Феськов