Справа №: 272/548/22
Провадження № 2/272/319/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд -

встановив:

Представник позивачки звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом, у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,37 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,3707 га., яка розташована на території Любимівської сільської ради. Спадковий житловий будинок рахується за ОСОБА_2 .. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 003615. Земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 успадкував після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . При проведенні замірів було встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,35 га.

Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , та прийняла спадщину подавши у шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає.

У зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок, земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, а у державному акті на право приватної власності на землю серії ЖТ 003615 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва наявні виправлення у прізвищі власника, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку.

Ураховуючи викладене ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, як на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати з відповідача не стягувати.

Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, надіслали на адресу суду заяви, в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала в с. Любимівка, Бердичівського (Андрушівського) району, Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою Андрушівської міської ради (а.с. 7,14). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,37 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с.16). Вказані земельні ділянки були передані спадкодавиці у приватну власність на підставі рішення Любимівської сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 21.02.1995 (а.с. 18). Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її син, ОСОБА_2 , вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майно у шестимісячний строк, що підтверджується довідкою Андрушівської міської ради (а.с. 11, 15). Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає (а.с. 15, 40).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6,9,10,13). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за тією ж адресою; земельну ділянку площею 0,37 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,3707 га., яка розташована на території Любимівської сільської ради. Спадковий житловий будинок рахується за ОСОБА_2 (а.с. 17). Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 003615 (а.с. 26, 48,49). Земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 успадкував після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15). При проведенні замірів було встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,35 га. (а.с. 20).

Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , та прийняла спадщину подавши у шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори (а.с. 9,10,40). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає ( а.с. 40).

У зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок, земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, а у державному акті на право приватної власності на землю серії ЖТ 003615 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва наявні виправлення у прізвищі власника, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку (а.с. 22, 28, 29, 48,49).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він у шестимісячний строк вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частино 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавець був власником зазначеного у позові спадкового майна, позивачка прийняла спадщину, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку в повній мірі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, як не були виготовлені ще за життя спадкодавця, та наявним виправленням у правовстановлюючому документі.

Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов та визнає за позивачкою право власності на вказане спадкове майно.

Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує на її користь з відповідача понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 200, 206, 258, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею - 0,25 га., яка розташована по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,35 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,3707 га., яка розташована на території Любимівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю 01-16 серії ЖТ 003615, як на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець