У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року суддя Подільського районного суду міста Києва Анохін А.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальник відділу примусового виконання рішень Подолянко І.А., державних виконавців Амбарського А.В., Бочковського Т.О., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа ПОГ «ТЕКСТИЛЬ» ТРЕЙД, про визнання припиненим рішень судів, визнання припиненими правовідносин за договорами поруки, визнання припиненою чи такою, що втратила чинність, рамкової угоди, зобов`язання державних та приватного виконавця повернути безпідставно стягнуте майно, -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2021 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальник відділу примусового виконання рішень Подолянко І.А., державних виконавців Амбарського А.В., Бочковського Т.О., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа ПОГ «ТЕКСТИЛЬ» ТРЕЙД, про визнання припиненим рішень судів, визнання припиненими правовідносин за договорами поруки, визнання припиненою чи такою, що втратила чинність, рамкової угоди, зобов`язання державних та приватного виконавця повернути безпідставно стягнуте майно.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалу було направлено на електронну адресу позивача вказану у позовній заяві.

28 грудня 2021 року до суду позивачем подано заяву про зменшення /збільшення розміру позовних вимог.

30 грудня 2021 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід.

Вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суддя дійшов до наступного.

За приписами ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як визначено п.п. 2 та 11 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України).

За змістом ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Так, у своїй заяві від 30.12.2021 року позивач, ОСОБА_1 використовує образливі вислови та безпідставні звинувачення на адресу головуючого судді, а також інших суддів Подільського районного суду м. Києва, висловлює погрози та провокативні висловлювання, що є неприпустимим.

У постанові від 13 березня 2019 року по справі № 199/6713/14-ц Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У відповідності до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, неодноразове використання позивачем образливих висловів та звинувачень, а також погроз та провокативних висловлювань в адресу суду у заявах по суті справи суд вважає виявом неповаги до суду й інших учасників процесу та констатує, що подання таких заяв є зловживанням позивачем його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов дійшов висновку про визнання зловживанням процесуальними правами дій позивача ОСОБА_1 , що є підставою для залишення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальник відділу примусового виконання рішень Подолянко І.А., державних виконавців Амбарського А.В., Бочковського Т.О., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа ПОГ «ТЕКСТИЛЬ» ТРЕЙД, про визнання припиненим рішень судів, визнання припиненими правовідносин за договорами поруки, визнання припиненою чи такою, що втратила чинність, рамкової угоди, зобов`язання державних та приватного виконавця повернути безпідставно стягнуте майно без розгляду.

За нормою ч. 2 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 44, 258-261, 268, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Визнати зловживанням процесуальними правами дії позивача ОСОБА_1 .

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальник відділу примусового виконання рішень Подолянко І.А., державних виконавців Амбарського А.В., Бочковського Т.О., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа ПОГ «ТЕКСТИЛЬ» ТРЕЙД, про визнання припиненим рішень судів, визнання припиненими правовідносин за договорами поруки, визнання припиненою чи такою, що втратила чинність, рамкової угоди, зобов`язання державних та приватного виконавця повернути безпідставно стягнуте майно - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М.Анохін