ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 385/1243/21

провадження № 22-ц/4809/763/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Завітневич О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне сільськогосподарське підприємство «Нива»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року у складі судді Венгрина М.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПСП «Нива» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_2 зазначав, що відповідно до державного акту Серія КР № 101728 на право власності на земельну ділянку від 02.10.2003 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2270 площею 2,8875 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хащуватської сільської ради, Гайворонського району Кіровоградської області.

Вказував, що позивачу стало відомо про існування договору оренди даної земельної ділянки № НОМЕР_1 , без дати, який укладено від його імені з ПСП «Нива» і зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.05.2016 за № 14721796. Відповідно до умов даного договору позивач передав відповідачу в строкове платне володіння та користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за нею орендну плату в порядку та на умовах, визначених цим договором. Розмір щорічної орендної плати становить 6730 грн. Згідно п.4 договір оренди укладено на 10 років.

Зазначив, що ОСОБА_1 такий договір не укладав, істотні умови договору не погоджував, підпис в договорі належить не йому.

Станом на час пред`явлення позову відповідач користується даною земельною ділянкою, орендну плату позивачу не сплачує і він її не отримує, вимога про повернення земельної ділянки позитивного результату не дала. Вважає, що у зв`язку з цим договір є неукладеним.

Посилаючись на вказані обставини, просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 2,8875 га, кадастровий номер :02:000:2270, розташованій в межах території Хащуватської сільської ради Гайворонського (зараз Голованівського) району шляхом повернення вказаної земельної ділянки власнику, скасувати державну реєстрацію договору даної земельної ділянки, проведену на підставі договору оренди землі від 25.05.2016 та скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права за № 14721796, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ПСП «Нива» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 02:000:2270 площею 2,8875 га, що розташована на території Хащуватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області шляхом її повернення власнику ОСОБА_1 .

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 02:000:2270 площею 2,8875 га, номер запису 14721796.

Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» на користь ОСОБА_1 1362,00 грн сплаченого судового збору та 10000 грн 00 коп понесених витрат на правничу допомогу, а всього 11362 гривні 00 коп. В решті позову відмовлено.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 зазначив, що вважає рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому воно підлягає скасуванню.

Зокрема, вказував, що не погоджується з висновками суду щодо обов?язку саме відповідача надати докази на підтвердження укладення договору оренди, оскільки позивач стверджує про неукладення спірного договору та відсутність у нього його примірника. Вважає, що суд не надав оцінку тому факту, що оспорюваний договір оренди відповідач не ухиляється надати, а не може надати з поважних причин, а саме тому, що договір втрачений з вини особи, яка є відповідальною за збереження договору на підприємстві.

Наявність договору встановлено судом при дослідженні витягу з ДРРПНМ та копії договору оренди, а тому відповідач позбавлений можливості довести те, що на договору оренди дійсно підпис позивача, так як відповідно до вимог законодавства для встановлення даної обставини необхідно провести ряд дій пов`язаних із відібранням вільних, умовно вільних експерементальних зразків підпису, що судом зроблено не було.

Зауважив, що не погоджується з позицією суду про неможливість проведення почеркознавчої експертизи, оскільки на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем не було надано оригінал оскаржуваного договору оренди земельної ділянки, а згідно Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 категорично вказано, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Вважає, що судом не надано жодної оцінки - наказу Міністерства внутрішніх справ України, від 17.07.2017, № 591, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.08.2017 за № 1024/30892, «Про затвердження Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України», наказу Центрального управління Служби безпеки України, від 29.05.2015, № 371, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 738/27183, «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень в системі Служби безпеки України», Закону України «Про судову експертизу», які не містять чіткої заборони того, що не можливо провести почеркознавчу експертизу по копіям документів.

Зазначив, що ч І. ст. 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, тобто ще до призначення експертизи судом, а тому обов?язок у проведенні експертизи лежить саме на позивачу.

Представник відповідача просив скасувати повністю рішення суду і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 101728 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,89 га, що розташована на землях Хащуватської сільської ради , ділянка № НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 30195050 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2270 площею 2,8875 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса Хащуватська с/рада Гайворонський район Кіровоградська область, номер запису про право власності 14721706, належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності КР №101728 від 02.10.2003. 25.05.2016 за № 14721796 зареєстровано приватним нотаріусом Веліховською Т. С. договір оренди земельної ділянки серія та номер 270 виданий 25.05.2016, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ПСП «Нива», строк дії договору оренди 10 років, початок дії з моменту державної реєстрації (а.с. 12-13).

Згідно адвокатського запиту від 12.07.2021 № 21 адвокат Пригуза С. Д. в інтересах ОСОБА_1 звертався до ПСП «Нива» з адвокатським запитом, в якому вказав, що договір оренди, зареєстрований 25.05.2016 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:2270 ОСОБА_1 , не підписував, просив повідомити хто саме укладав договір оренди та надати засвідчений даний договір, а також просив повернути ділянку власнику для власного використання (а. с. 14).

Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.08.2021, директор ПСП «Нива» надіслав адвокату Пригузі С. Д. засвідчену копію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2270, укладений між ОСОБА_1 та ПСП «Нива» (а.с. 15).

Відповідно до наказу ПСП «Нива» від 22.11.2021 № 96 про проведення службового розслідування вирішено провести службове розслідування щодо виконання помічником економіста ОСОБА_4 , своїх трудових обов`язків у період з 05.03.2019 по 17.11.2021 щодо подачі на реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, ведення обліку та зберігання архіву договорів оренди земельних ділянок на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 17.11.2021 у справі № 385/1243/21 про витребування доказів (а.с. 103).

Відповідно до наказу ПСП «Нива» № 36-б від 05.03.2019 покладено на помічника економіста ОСОБА_4 обов`язки щодо подачі на реєстрацію договорів оренди земельних ділянок (а.с. 104).

Згідно наказу ПСП «Нива» № 97 від 23.11.2021 помічника економіста та відповідальну за ведення договорів оренди земельно-майнових паїв ОСОБА_4 , оголошено сувору догану (а.с. 105).

Згідно пояснень помічника економіста ПСП «Нива» ОСОБА_4 зареєстровані договори оренди земельних паїв, які знаходились в приміщенні архіву ПСП «Нива». Під час проведення поточного ремонту приміщення архіву влітку 2021 року такі були перенесені до інших кімнат. Після цього було виявлено втрату 23 договорів, зокрема і договору оренди з ОСОБА_1 (а.с. 106).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Веліховської Т. С. від 24.12.2021( а.с. 119) на виконання ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області про витребування доказів повідомлено, що у неї, як в приватного нотаріуса Благовіщенського нотаріального округу відсутній примірник договору оренди земельної ділянки, що укладався між ПСП «Нива» та ОСОБА_1 , який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.05.2016 за № 14721796.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи, які були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач не виконав вимогу суду про надання оригіналу договору оренди землі, а відтак не спростував твердження позивача про те, що він такий договір не підписував та не укладав з відповідачем.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 6статті 95 ЦПК України встановлено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В матеріалах справи відсутній оригінал договору оренди земельної ділянки № 270, що зареєстрований 25.05.2016, укладеного між ПСП «Нива» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2270 площею 2,8875 га.

З матеріалів справи вбачається, що на вимогу суду про витребування від відповідача та приватного нотаріуса Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховської Тетяни Станіславівни оригіналу письмового договору оренди земельної ділянки, договір не було надано. Нотаріус зазначила, що не зберігає оригіналу договору, оскільки таке не передбачено законодавством.

Відповідач зазначив, що в архіві ПСП «Нива» відсутній оригінал договору оренди, посилаючись на втрату та притягнення до дисциплінарної відповідальності винної особи.

Позивачем порушувалось питання призначення судової почеркознавчої експертизи, однак, у зв`язку з відсутністю оригіналу договору, який, зокрема, не було надано відповідачем, представник позивача в подальшому просив таке клопотання залишити без розгляду.

При цьому, відповідач не заявляв в суді клопотання про призначення такої експертизи.

У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».

Згідно з ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Статтею 15 цього Закону визначено істотні умови договору оренди землі, за недосягнення згоди по яких договір не є укладеним.

З врахуванням наведених норм Закону України «Про оренду землі», а також ч.3 ст. 203, ч.2 ст. 207, ст. 683 ЦК України, суд першої інстанції правильно констатував, що не виконавши вимогу суду про надання оригіналу договору оренди землі, відповідач не спростовував твердження позивача, що цей договір не був укладений між відповідачем та ним, та що підпис у графі договору «орендодавець» виконаний не ОСОБА_1 .

Факт реєстрації речового права оренди спірної земельної ділянки не може заміняти договір про таке право, так як згідно положення ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. І лише після виникнення речового права оренди таке підлягає державній реєстрації.

З врахування норм ч.3 ст. 203, ч.2 ст. 207, ст. 683 ЦК України не мають істотного значення доводи апелянта щодо наявних документів про отримання позивачем плати за користування земельною ділянкою.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 є скасування державної реєстрації права оренди за ПСП «Нива» на підставі договору оренди земельної ділянки № 270, що зареєстрований 25.05.2016 та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення її з незаконного володіння відповідача.

Колегія суддів вважає, що за відсутності підтвердження факту укладення договору оренди землі між сторонами, який слугував підставою реєстрації права оренди, державна реєстрація права оренди здійснена незаконно і підлягає скасуванню.

Такі висновки суду цілком узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постанові від 04.02.2020 в справі №2/2218/3845/11, постанові від 18.06.2019 (справа №920/330/18), в постанові від 21.12.2021 в справі № 687/328/20, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено: «Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач не спростував твердження позивача, що договір оренди земельної ділянки не був укладений між ним та відповідачем, а тому державна реєстрація права оренди здійснена незаконно і підлягає скасуванню.

Наведені в апеляційних скаргах доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального й процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відповідачем надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи зазначене, в межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2022 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді С.М. Єгорова

О.Л. Карпенко