Справа №295/3123/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі - Заріцькому О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що 27.03.2019 року Богунським районним судом м. Житомира по справі № 295/3123/19 винесено судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму та менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Заявник зауважує, що відповідний наказ було винесено без належного всебічного та повного з`ясування обставин існуючого спору між учасниками, що полягав у вирішенні питання визначення місця проживання дитини.

Так, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2020 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Цим же рішенням задоволено зустрічний позов про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , спільно із батьком.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, місце проживання дитини - ОСОБА_5 , визначено з матір`ю.

За результатами розгляду справи за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановлено касаційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідні обставин, на думку заявника, свідчать про те, що на час винесення судового наказу від 27.03.2019 року між сторонами існував спір про місце проживання дитини, а відповідне питання не було досліджене уповноваженим органом опіки та піклування, судом.

Заявник посилається на положення ст. 432 ЦПК України, яка встановлює підстави виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, та просить визнати судовий наказ Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2019 року по справі № 295/3123/19 таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання від 05.09.2022 року учасники по справі не з`явились.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до судового наказу Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2019 року по справі № 295/3123/19 з боржника ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь стягувача ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму та менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2020 року первісну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька, розірвання шлюбу задоволено частково: розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3327, в задоволенні решти вимог первісного позову відмовити.

Вказаним рішенням зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини задоволено, визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши його на виховання та проживання батьку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено місце проживання матері - ОСОБА_4 .

Згідно постанови Верховного суду від 22.10.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року залишено без задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц навів висновок, згідно якого підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З огляду на викладене, слід зазначити, що питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в більшому ступені грунтується на явних, зрозумілих та безсумнівних обставинах видачі або подальшого виконання виконавчого листа за матеріально-правовими та процесуально-правовими критеріями, які, у свою чергу, зводяться до висновку щодо неможливості збереження виконавчої сили виданого документа задля досягнення мети цивільного судочинства, що полягають як у можливості захисту порушеного або невизнаного права, так і в недопущенні зловживання цивільними правами та підтримання невиправданого, безпідставного інтересу.

Наявність спору між учасниками з приводу визначення місця проживання дитини не кореспондується з наведеними підставами визнання виконавчого листа (судового наказу) таким, що не підлягає до виконання.

В даному випадку слід звернути увагу на такому.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

В розрізі заявленого ОСОБА_1 наміру припинити сплату аліментів не лише на майбутнє, але й фактично за весь час відповідного нарахування в межах виконавчого провадження, обраний спосіб поновлення прав як визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може вважатись відтворенням належного та ефективного судового захисту, оскільки, за умови відсутності при такому судовому розгляді потреби у з`ясуванні відомостей про фактичний час проживання дитини з учасниками як основи виникнення права на стягнення/отримання аліментів, про характер взаємодій сторін, а також даних щодо набрання рішенням законної сили та його реального виконання зі зміною місця проживання дитини, становитиме порушення принципу обов`язковості судових рішень, та, як наслідок, виявлятиме зловживання цивільними правами.

Згідно з ч.2 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Сам по собі спір про визначення місця проживання дитини не є достатнім критерієм здобуття висновку про необхідність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання. Запит заявника в такому випадлку не перевищує запит іншої сторони, що заявляла вимоги про визначення місця проживання дитини із нею.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зауважує, що заявник не позбавлена права на звернення до суду з вимогами про припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, повернення безпідставно стягнутих грошових сум тощо.

Заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, відмовити.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов