Справа № 303/4772/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 вересня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Осташук Олег Васильович та ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 303/4772/16-ц (Головуючий: Монич В.О.),-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, мотивуючи тим, що на підставі договору дарування квартири від 11.02.2016 року посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Плеша А.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-47, вона є одноосібною власницею квартири АДРЕСА_1 . Як свідчить даний договір дарування та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.02.2015 року до її власності - до вказаної квартири, входить сама квартира у житловому будинку літ.«А», загальною площею 105,3 м2, у т.ч. підвалу площею 21.7 м2, сараї літ. «В», літ. «Г» і літ. «Д», а також навіс літ. «Е» (згідно Технічного паспорту на житловий дім індивідуального житлового фонду на 03.06.2009 року Інв.№631 та Реєстр №7459). Даний будинок є двоквартирним, то певний час у вказаному будинку була ще одна квартира за №2 , яка була переведена під комерційне призначення та стала магазином з новою адресою "приміщення 2", який купила ОСОБА_1 , яка і є власником магазину під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Пунктами 3, 4 ч.1 рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22.12.2015 року за №345 "Про поділ майна, присвоєння поштових адрес", з вказаного магазину виділено його частину у однокімнатну квартиру та присвоєно їй новий поштовий адрес "квартира №2 «а» , власником якої є ОСОБА_1 .. Всі ці об`єкти нерухомості хоч і находяться в одному будинку, мають окремі входи. Так як вказані господарські будівлі і споруди завжди відносилися до квартири №1 , власницею якої є позивачка, і розташовані на території двору вказаного будинку, то ще раніше, ніж попередніми власниками квартир цього будинку, склався певний порядок фактичного користування земельною ділянкою, однак жодних угод, які б визначали конкретний порядок користування вказаною земельною ділянкою, на якій розташовані належні позивачу - квартира з підвалом у жилому будинку, а також окремі господарські будівлі та споруди, не укладалося. ОСОБА_1 самовільно захопила та користуються іншою частиною підвалу, доступ до якого є лише через підвал належний позивачу підвал, постійно залишають відкритими двері до підвалу, нехтуючи тим, що там зберігаються її речі, самовільно захопили, занесли різного роду речі один із сараїв, що є її приватною власністю. На прохання звільнити їх сарай та не використовувати їх підвал як загальний прохідний коридор, ОСОБА_3 - син ОСОБА_1 , неодноразова зривав поставлений позивачем навісний замок на дверях до підвалу. У зв`язку з цим чоловік позивачки звернувся до Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області із відповідною заявою. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04.05.2016 року по справі №303/2662/16-к зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 30.03.2016 року. Все це унеможливлює та чинить перешкоди позивачу у повноцінному користуванні своїм нерухомим майном - квартирою та приналежними до не неї господарсько-побутовими об`єктами.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила усунути перешкоди у користуванні її власності - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визначення порядку користування земельною ділянкою по даній адресі під кв. АДРЕСА_1 та двором з господарськими будівлями і спорудами до неї сараями літ. «В», літ. «Г», літ. «Д». та навісом літ. «Е», з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку - користувач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; під кв. АДРЕСА_4 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку - користувач ОСОБА_1 ; під приміщенням АДРЕСА_4 , комерційного призначення - користувач ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 власницю приміщення АДРЕСА_4 , звільнити сарай під літ. «Г» та заборонити ОСОБА_1 власниці приміщення АДРЕСА_4 , користуватися підвалом літ. «А» підв. «І», площею 21.7 м2 у житловому будинку літ. «А». та сараєм літ. «Г» та стягнути з відповідача судові витрати.

У свою чергу ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа Мукачівська державна нотаріальна контора про визнання правочину недійсним.

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2012 року та рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22.12.2015 року №345 «Про поділ майна, присвоєння поштових адрес», декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 30.12.2015 року № ЗК 33, позивач являється власником однокімнатної квартири №2 «А» та нежитлового приміщення АДРЕСА_4 . Відповідачу ОСОБА_2 , на підставі договору дарування квартири від 11.02.2015 року належить квартира АДРЕСА_1 . До житлового будинку АДРЕСА_5 належать допоміжні господарські споруди позначені під літерами: сарай - літ. «В», сарай - літ. «Г», сарай - літ. «Д» та навіс - літ. «Е». Дані допоміжні господарські споруди раніше спільно використовувалися колишніми співвласниками квартир №1 та №2 даного житлового будинку. Між ними склався такий порядок користування, згідно якого власники квартири №1 використовували сарай позначений в технічному паспорті під літерою «Д» та сарай - під літерою «В». Натомість власники квартири №2 використовували сарай позначений в технічному паспорті під літерою «Г» та навіс - під літерою «Е». Встановлення такого порядку користування допоміжними господарськими спорудами підтверджується тим, що рішенням Виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 04.06.1992 року за №119 було надано дозвіл продати ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3 разом із частиною підвалу та допоміжними спорудами - сараєм під літ. «В» та сараєм - під літ. «Д». 23 липня 1992 року між Мукачівською міською радою та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Герцускі В.Л., зареєстрований в реєстрі за №11-6383. Згідно п.1 договору купівлі-продажу від 23.07.1992 року Мукачівська міська рада продала, а ОСОБА_6 купив квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з 2-х кімнат, частини підвалу, сараю під літ. «В» та сараю під літ. «Д». У подальшому 19 вересня 2000 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Ковач Н.О., в реєстрі за №ІІ-2831. Згідно п.1 договору дарування квартири від 19.09.2000 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_5 і прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 ). Згідно п.2 договору дарування квартири від 19.09.2000 року, ця ціла квартира розташована в будинку під літ. «А», складається з двох кімнат, жила площа якої в цілому складає 49,30 кв.м., загальна площа - 83,60 кв.м., в т.ч. сараї літ. «В», «Д», Ѕ частина підвалу площею 21.70 кв.м.

Таким чином, на підставі договору дарування квартири від 19.09.2000 року ОСОБА_5 набув права власності на квартиру АДРЕСА_5 , Ѕ частину підвалу площею 21.70 кв.м. та допоміжні господарські споруди: сарай під літ. «В» та сарай під літ. «Д». Натомість власнику квартири АДРЕСА_4 залишилися в користуванні допоміжні господарські споруди: сарай під літ. «Г» та навіс під літ. «Е».

Відтак, відповідно до викладеного допоміжні господарські споруди позначені сарай під літ. «В» та літ. «Д» являються приналежністю до квартири №1 , а споруди сарай під літ.«Г» та навіс під літ. «Е» являються приналежністю до квартири №2 . У подальшому власнику квартири №2 рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 30.04.2002 року №108 було надано дозвіл на зміну функціонального призначення з проведенням внутрішнього перепланування квартири АДРЕСА_4 під магазин промислових товарів. 23 липня 2012 року між власником приміщення №2, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Пуга А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 601. Згідно п.1 договору купівлі-продажу від 23.07.2012 року ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_1 , придбала нежиле приміщення АДРЕСА_4 . У подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22.12.2015 року ОСОБА_1 було виділено частину вищевказаного нежилого приміщення №2 та знову переведеної виділену частину під житлову однокімнатну квартиру, якій присвоєно окрему поштову адресу : квартира АДРЕСА_2 . З моменту придбання в 2012 році нежилого приміщення АДРЕСА_4 , позивачка використовує Ѕ частину підвалу та допоміжні господарські споруди сарай - під літ. «Г» та навіс - під літ. «Е». Власник квартири №1 використовує іншу Ѕ частину підвалу площею 21.70 кв.м. та допоміжні господарські споруди : сарай під літ. «В» та сарай під літ. «Д». Однак, в 2016 році позивачу стало відомо, що 11.02.2015 року колишній власник квартири №1 ОСОБА_5 уклав договір дарування квартири зі своєю донькою ОСОБА_2 . Згідно п.1 договору дарування квартири від 11.02.2015 року, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , підвал площею 21,70 кв.м., сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Е». На підставі договору дарування квартири від 11.02.2015 року за ОСОБА_2 державним реєстратором було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , підвал площею 21,70 кв. м., сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Е». Таким чином, 11.02.2015 року ОСОБА_5 подарував своїй доньці ОСОБА_2 , окрім належної йому квартири №1 та допоміжних господарських споруди сараїв під літ. «Г» та навіс під літ.«Е», які перебувають у фактичному користуванні та володінні позивача.

Вважає, що договір дарування квартири від 11.02.2015 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в частині п. 1 щодо дарування сараю літ. «Г» та навісу літ «Е», являється недійсним, оскільки вчинений з порушенням встановленого законом порядку та порушенням позивача прав як співвласника житлового будинку по АДРЕСА_5 .

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір дарування квартири від 11.02.2015 року укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Плеша А.М., в реєстрі за №1-47, в частині абзацу 2 п. 1 щодо дарування сараю літ. «Г» та навісу літ. «Е».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19 січня 2017 року цивільні справи за позовом ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа Мукачівська державна нотаріальна контора про визнання правочину частково недійсним об`єднано в одне провадження.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 08 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа Мукачівська державна нотаріальна контора про визнання правочину частково недійсним відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду в цій частині, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові в цій частині відсутні, так як висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 15.01.2021 року № 0002/2021 експертом запропоновано декілька варіантів розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 і в додатку №4 варіант поділу № 4 експертом передбачено, саме розподіл земельної ділянки згідно ст. 89 ЗК України, який безпідставно не взятий судом до уваги. ОСОБА_1 самовільно захопила та використовує один із сараїв, який належить їй на праві приватної власності та частиною підвалу, вважаючи його своїм на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2012 року і п.1 цього договору визначено, що предметом договору є тільки магазин промислових товарів.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_12 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні заявлених нею позовних вимог скасувати і задовольнити позовні вимоги, так як будинок АДРЕСА_5 являється двоквартирним житловим будинком і в будинку розташовувалися дві квартири №1 та №2 , які перебували у комунальній власності та до нього належали господарські споруди позначені в технічному паспорті під літерами: сарай - «В», сарай - «Г», сарай - «Д», та навіс - «Е». Між наймачами цих квартир склався такий порядок користування, згідно якого наймачі квартири № 1 використовували сарай позначений в технічному паспорті під літ. «Д» та сарай - під літ. «В», а наймачі квартири №2 використовували сарай позначений в технічному паспорті під літ. «Г» та навіс - під літ. «Е», яке набуте в силу закону попередніми власниками цієї квартири. Сам факт зміни функціонального призначення квартири № 2 під магазин промислових товарів, не припинив права власності ОСОБА_8 на частину підвалу, сарай під літ. «Г» та навіс під літ. «Е» набуте на підставі Договору дарування квартири № 2 від 30.01.2002 року. Разом з тим, на підставі договору дарування квартири від 19.09.2000 року ОСОБА_5 набув права власності на квартиру АДРЕСА_5 , Ѕ частину підвалу площею 21.70 кв.м., та допоміжні господарські споруди: сарай під літ. «В» та сарай під літ. «Д», а частина підвалу, сарай під літ. «Г», та навіс під літ. «Е» належали власнику квартири АДРЕСА_4 . Таким чином, ОСОБА_5 не мав права дарувати ОСОБА_2 разом з квартирою № 1 ще й сарай під літ. «Г» та навіс під літ. «Е», оскільки він не являється власником даних споруд і такий договір відповідно до ч.1 ст. 203, 215 ЦК україни є недійсним.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Бахтин І.І., яка підтримала доводи, викладені ними у поданій апеляційній скарзі, а в апеляційній скарзі ОСОБА_13 просить відмовити, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Шаранич С.С. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені про що свідчить заява про відкладення розгляду справи, так як мають намір укласти мирову угоду і судова колегія вважає можливим розглянути справу без їх участі із наступних підстав.

Справа неодноразово призначалася до розгляду справи у суді апеляційної інстанції і відкладалася по заявах ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_14 із різних причин, представник ОСОБА_2 - адвокат Бахтин І.І. заперечує про відкладення розгляду справи, так як укласти мирову угоду її довірителька не бажає і враховуючи те, що спір між сторонами триває із серпня 2016 року та справа по різних причинах відкладалася по клопотаннях ОСОБА_1 та її представника і наведена причина ними є неповажною та направлена на затягування розгляду справи.

Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 04.06.1992 року за №119 було надано дозвіл продати ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3 разом із частиною підвалу та допоміжними спорудами сараєм - під літ. «В» та сараєм - під літ. «Д».

23 липня 1992 року між Мукачівською міською радою та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Герцускі В.Л., зареєстрований в реєстрі за № 11-6383 і згідно п.1 цього договору Мукачівська міська рада продала, а ОСОБА_6 купив квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з 2-х кімнат, частини підвалу, сараю під літ. «В» та сараю під літ. «Д».

19 вересня 2000 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено договір дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Ковач Н.О., в реєстрі за №ІІ-2831.

Згідно п.1 даного договору дарування квартири ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_5 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 і відповідно до п.2 договору дарування квартири від 19.09.2000 року, ця ціла квартира розташована в будинку під літ. «А», складається з двох кімнат, жила площа якої в цілому складає 49,30 кв.м., загальна площа - 83,60 кв.м., в т.ч. сараї літ. «В», «Д», Ѕ частину підвалу площею 21.70 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 30.04.2002 року №108 власнику квартири №2 надано дозвіл на зміну функціонального призначення з проведенням внутрішнього перепланування квартири АДРЕСА_4 під магазин промислових товарів.

23 липня 2012 року між власником приміщення №2, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Пуга А.М., зареєстрованому в реєстрі за №601.

Згідно п.1 даного договору ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_1 , придбала нежиле приміщення АДРЕСА_4 .

Право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 стверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 23.07.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав від 25.07.2012 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22.12.2015 року ОСОБА_1 було виділено частину вищевказаного нежилого приміщення №2 та знову переведеної виділену частину під житлову однокімнатну квартиру загальною площею 30,20 кв.м., житловою площею 13,30 кв.м., якій присвоєно окрему поштову адресу : квартира АДРЕСА_4 .

Згідно договору дарування квартири від 11 лютого 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Плеша А.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-47, ОСОБА_5 безоплатно передав у власність ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Дана квартира розташована в жилому будинку, позначеного в плані літ. «А», складається з двох жилих кімнат житловою площею 49,30 кв.м., загальна площа якої в цілому складає 105,30 кв.м., в тому числі підвал площею 21,70 кв.м. і до квартири належить: сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Е».

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК україни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або ос порені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Таким чином, у разі якщо до суду з позовом про визнання недійсним правочину звертається особа, яка не є його стороною, то вона повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів оспорюваним правочином.

Так, 23 липня 2012 року було укладено між власниками приміщення № 2 ОСОБА_8 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передає у власність покупця (продає), а Покупець приймає у власність (купує) належне продавцеві ОСОБА_8 на торговий зал 101.10 кв.м., 2-2 туалет 2.70 кв.м., 2-3 коридор 5.80 кв.м., 2-4 кабінет 13.40 кв.м., 2-5 комора 3.90 кв.м., 2-6 душова 6.00 кв.м., 2-7 туалет 1.20 кв.м. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 .

Спірний сарай під лі. «Г» та навіс під літ. «Е» не були предметом даного договору купівлі-продажу і є помилковим висновок суду першої інстанції, що власнику квартири №2 у вищезазначеному будинку були в користуванні ці господарські споруди, оскільки відомостей, які б свідчили про право власності або користування за ОСОБА_8 , а у подальшому за ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

ОСОБА_2 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на спірні господарські споруди на підставі договору дарування від 11 лютого 2015 року і які-небудь обмеження щодо укладення цього договору матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не довела конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів на спірні господарські споруди цим оспорюваним правочином.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року, яке набуло законної сили 03 квітня 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради Закарпатської області, Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області про скасування рішення задоволено і скасовано п.1.4 рішення виконкому Мукачівської міської ради від 28 лютого 2002 року за №59 «Про передачу, надання, вилучення земельних ділянок громадянам міста Мукачево».

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 42 ЗК України порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Оскільки, між сторонами виник спір щодо користування господарськими спорудами, самостійно визначити порядок користування та межі земельної ділянки сторони не можуть і судова колегія вважає із врахуванням висновку експерта щодо варіанту №4 розділу земельної ділянки ОСОБА_2 виділити три ділянки, перша площею 79.0 м.кв., та довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 5,11 м., 5.77 м., 1.68 м., 4.49 м., 1.00 м., 2.48 м., 7.81 м., 12.75 м., друга площею 69.0 м.кв., т довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 3.76 м., 1.4 м., 3.46 м., 9.89 м., 4.79 м., 3.38 м., 2.46 м., 7.79 м., третя площею 401.24 м.кв. та довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 7.62 м., 8.98 м., 11.89 м., 9.55 м., 24.70 м., 32.95 м.

При постановленні рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на вищенаведене і рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобов`язати звільнити господарські споруди підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у цій частині відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити у повному обсязі із вищезазначених підстав.

Рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід залишити без змін із вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Осташук Олег Васильович залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 квітня 2021 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю скасувати.

Позов ОСОБА_15 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_15 у користуванні своєю власності - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_5 та двором з господарськими будівлями і спорудами до неї сараями літ. «В», літ. «Г», літ. «Д». та навісом літ. «Е», з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку - користувач ОСОБА_2 під кв. АДРЕСА_4 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку - користувач ОСОБА_1 та визначити ОСОБА_15 у користування три ділянки, перша площею 79.0 м.кв., та довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 5,11 м., 5.77 м., 1.68 м., 4.49 м., 1.00 м., 2.48 м., 7.81 м., 12.75 м., друга площею 69.0 м.кв., т довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 3.76 м., 1.4 м., 3.46 м., 9.89 м., 4.79 м., 3.38 м., 2.46 м., 7.79 м., третя площею 401.24 м.кв. та довжинами ліній між поворотними точками по периметру земельної ділянки: 7.62 м., 8.98 м., 11.89 м., 9.55 м., 24.70 м., 32.95 м.

Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити сарай під літ. «Г» будинку АДРЕСА_5 та заборонити їй користуватися під літ. «А» підвал 1 площею 21.7 кв.м., у житловому будинку під літ. «А» та сараєм під літ. «Г».

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 23 вересня 2022 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой