Постанова

Іменем України

17 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 688/1979/17

провадження № 61-2460св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року в складі колегії суддів Ярмолюка О. І., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі.

В обґрунтування позову зазначала, що з 16 листопада 1991 року вона перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2014 року. За час шлюбу сторони збудували житловий будинок з верандою та прибудовою, сарай, гараж і погреб по АДРЕСА_1 . Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 10 травня 2017 року визнав право спільної сумісної власності сторін на це домоволодіння як майно, набуте ними за час шлюбу.

За таких обставин, посилаючись на неможливість досягнути згоди з приводу поділу спільного сумісного майна в порядку статті 372 ЦК України, ОСОБА_1 просила суд виділити їй у власність в натурі Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності, та визначити порядок користування домоволодінням.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року позов задоволено частково:

1. припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по Ѕ частині домоволодіння АДРЕСА_1 ;

2. поділено в натурі житловий будинок № 16 відповідно до ідеальних часток згідно 1-го варіанту висновку експерта № 22-17/26 від 22 жовтня 2017 року та виділено в натурі:

у власність ОСОБА_1

житлову кімнату 1-3 площею 11,3 м2,

житлову кімнату 1-4 площею 11,1 м2,

передпокій 1-5 площею 21,7 м2,

кладову 1-2 площею 4,9 м2,

кухню 1-1 площею 11,4 м2,

коридор - І площею 4,6 м2,

коридор - ІІ площею 11,8 м2, що разом становить 76,8 м2;

господарські будівлі: хлів площею 22 м2, погреб площею 10,5 м2, загальна вартість яких складає 115 975,80 грн;

у власність ОСОБА_3 :

житлову кімнату 1-7 площею 11 м2;

житлову кімнату 1-8 площею 11,2 м2;

житлову кімнату 1-9 площею 29,2 м2;

коридор 1-6 площею 11,1 м2;

коридор - ІІІ площею 11,8 м2; загальною площею 74,3 м2 та господарські будівлі: гараж площею 23 м2, хлів площею 29 м2,

загальна вартість яких складає 129 80,20 грн;

3. для ізольованого користування виділеними частинами житлового будинку згідно 1-го варіанту розподілу, зазначеному у висновку експерта № 22-17/26 від 22 жовтня 2017 року, зобов`язано ОСОБА_3 виконати наступні будівельно-монтажні роботи: із зовнішньої сторони житлового будинку правого фасаду коридору ІІІ влаштувати сходовий марш для входу в ізольовану частину квартири, яка знаходиться на 2-му поверсі, так як зображено в плані розподілу; у коридорі ІІІ в віконному прорізі влаштувати дверний проріз; приміщення 1-8 переобладнати під кухню, вартістю - 20 411 грн;

4. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 205,50 грн вартості будівельно-монтажних робіт, необхідних для переобладнання і перепланування житлового будинку для розподілу його на дві рівні ізольовані квартири;

5. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6 652,20 грн компенсації різниці вартості часток у спільному майні подружжя;

6. вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між сторонами не досягнуто згоди щодо спільного користування житловим будинком, що свідчить про наявність підстав для припинення права спільної сумісної власності та як наслідок необхідності поділу домоволодіння між сторонами в натурі. Враховуючи, що висновком судової будівельно-технічної експертизи № 22-17/26 від 22 жовтня 2017 року встановлено можливість відокремлення частини будинку з самостійним виходом та можливість переобладнання приміщень житлового будинку в дві ізольовані квартири, суд першої інстанції здійснив поділ житлового будинку в частках, наближених до ідеальних часток співвласників.

Короткий зміст рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено; рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року скасовано в частині поділу будинку та господарських будівель у натурі та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ будинку та господарських будівель у натурі відмовлено; в іншій частині рішення залишено без змін; вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення зробив передчасний висновок, врахувавши варіант поділу житлового будинку згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 22/17-26 від 22 жовтня 2017 року, в якому експертом не були розглянуті питання щодо наявності всередині будинку сходового маршу на другий поверх, не вирішено питання щодо можливості його демонтажу, а також не обраховано вартість будівельних робіт для здійснення таких перепланувань. Наявність сходового маршу на другий поверх всередині житлового будинку виключає можливість облаштування відповідно до зазначеного висновку експертизи двох ізольованих квартир, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову апеляційного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року скасовано; справу в частині позовних вимог про виділ частки майна в натурі направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд, встановивши неповноту експертного висновку № 22/17-26 від 22 жовтня 2017 року, в порушення положень статті 113 ЦПК України не призначив по справі повторну експертизу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року в частині виділу частки майна змінено; здійснено поділ житлового будинку з надвірними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , виділивши в натурі:

ОСОБА_1 - приміщення житлового будинку «А-2» з верандою «а» та прибудовою «а-1»: коридор І площею 4,6 м2, кухню 1-1 площею 11,4 м2, кладову 1-2 площею 4,9 м2, житлову кімнату 1-3 площею 11,3 м2, житлову кімнату 1-4 площею 11,1 м2, передпокій 1-5 площею 17,2 м2 - і сарай з гаражем «Б», загальною вартістю 54 208 грн, що становить 45% домоволодіння;

ОСОБА_3 - приміщення житлового будинку «А-2» з верандою «а» та прибудовою «а-1»: коридор ІІ площею 11,8 м2, передпокій 1-5 площею 4,5 м2, коридор 1-6 площею 11,1 м2, житлову кімнату 1-7 площею м2, житлову кімнату 1-8 площею 11,2 м2, житлову кімнату 1-9 площею 29,2 м2, коридор ІІІ площею 11,8 м2, сарай з погребом «Б», загальною вартістю 65 967 грн що становить 55% домоволодіння;

для повного відокремлення частин житлового будинку зобов`язано ОСОБА_3 провести будівельні роботи: облаштувати коридор у приміщенні передпокою 1-5, встановивши цегляну перегородку площею 10,8 м2; облаштувати кухню площею 14,2 м2 у приміщенні житлової кімнати 1-9, встановивши перегородку площею 11,0 м2; облаштувати новий дверний проріз у приміщенні житлової кімнати 1-9;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8 757,50 грн грошової компенсації вартості будівельних робіт із переобладнання та перепланування житлового будинку;

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 880 грн грошової компенсації вартості домоволодіння;

вирішено питання про розподіл судових витрат;

в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у зв`язку з неповнотою експертних висновків №22/17-26 від 22 жовтня 2017 року та №04/18-26 від 12 лютого 2018 року під час апеляційного розгляду призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу № 28/20 від 22 жовтня 2020 року, відповідно до висновку якої поділ спірного домоволодіння в натурі між співвласниками є технічно можливим. Експерт розробив чотири варіанти поділу домоволодіння з незначним відхиленням від рівності часток співвласників, з яких суд уважав прийнятним І варіант поділу як найбільш наближений до розміру часток сторін (відступлення на 5%)та такий, що передбачає незначний обсяг будівельних робіт для повного відокремлення частин будинку без втручання в несучі конструкції та інженерні системи будинку, не потребує отримання документів, що дають право для проведення цих робіт.

Аргументи учасників справи

У лютому 2021 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга в уточненій її редакції мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що при проведенні додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 28/20 від 22 жовтня 2020 року експертом не врахований факт перепланування будинку та не вказано місце розташування на виділеному відповідачу другому поверсі ванної кімнати та санвузла, не зазначено про можливість проведення робіт для забезпечення другого поверху водопостачанням та водовідведенням без втручання в несучі конструкції. Апеляційний суд вирішив спір без урахування інтересів відповідача, не встановив можливість поділу системи життєзабезпечення в будинку (водопостачання, водовідведення, опалення) та не навів відповідних обґрунтувань, з яких виходив, виділяючи позивачу перший поверх.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

В ухвалі Верховного Суду від 17 березня 2021 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Фактичні обставини справи

Апеляційний суд встановив, що з 16 листопада 1991 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2014 року.

За час шлюбу сторони побудували житловий будинок з надвірними господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , зокрема: житловий будинок А-2 з верандою «а» та прибудовою «а-1» загальною площею 151,1 м2, сарай з гаражем і погребом Б загальною площею 84,5 м2. Вартість домоволодіння складає 120 175 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 28/20 від 22 жовтня 2020 року поділ спірного домоволодіння в натурі між співвласниками є технічно можливим, для відокремлення інженерних комунікацій співвласникам слід звертатись до проєктних установ, запропоновано чотири варіанти поділу домоволодіння з незначним відхиленням від рівності часток співвласників.

Позиція Верховного Суду

У частині першій статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу для виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 127/28684/18 (провадження № 61-17068св19) зазначено, що за відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом та після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо).

Схожий за змістом висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 344/8200/14-ц (провадження № 14-302цс19).

Для повного та всебічного розгляду справи проведено будівельно-технічну експертизу № 22/17-26 від 22 жовтня 2017 року та дві додаткові судові будівельно-технічні експертизи № 27/19 від 08 серпня 2019 року та № 28/20 від 22 жовтня 2020 року.

Відповідно до останнього висновку експерта № 28/20 від 22 жовтня 2020 року, виходячи з планування і розмірів приміщень, запропоновано чотири технічно-можливі варіанти розподілу спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з мінімальним відхиленням від вартості ідеальних часток та компенсацією за відступ від частки.

Апеляційний суд під час вирішення справи вважав прийнятним 1 варіант поділу, який зазначений у експертному висновку від 22 жовтня 2020 року № 28/20, оскільки він є найбільш наближеним до розміру часток сторін (відступлення 5 %), передбачає незначний обсяг будівельних робіт для повного відокремлення будинку без втручання в несучі конструкції та інженерні системи будинку, що не потребує отримання дозвільних документів. При цьому не звернув увагу, що умовою поділу майна може бути не лише технічна можливість відокремлення приміщень в окремі площі, які мають бути ізольовані одна від одної, а й технічна можливість відокремлення системи життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення) для кожного з ізольованих приміщень.

На зазначені обставини в касаційній скарзі обґрунтовано посилається відповідач.

Аналіз матеріалів справи, яка переглядається, свідчить, що:

у клопотанні про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи ОСОБА_2 , зокрема, просив поставити на вирішення експерта питання - чи є технічна можливість поділити спірний будинок на дві рівні частини для кожної сторони, відповідно до їх часток у праві спільної сумісної власності, з установленням можливості переобладнання у будинку житлових кімнат в нежитлові, поділу системи життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення) та встановити доцільність та вартість таких переобладнань;

ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 липня 2020 року в справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, де на вирішення експерту постановлено серед інших питання: «Які будівельно-монтажні роботи слід провести для повного відокремлення частин будинку в ізольовані квартири, в тому числі щодо облаштування кухонь, санвузлів, внутрішньоквартирних коридорів, системи життєзабезпечення (електропостачання) тощо? Чи передбачають ці будівельні роботи втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будівель (за кожним розробленим варіантом поділу)?»;

відповідно до висновку додаткової будівельно-технічні експертизи № 28/20 від 22 жовтня 2020 року для повного відокремлення частин будинку в ізольовані квартири за варіантом № 1 поділу житлового будинку необхідно провести будівельні роботи: облаштувати коридор у приміщенні передпокою 1-5, встановивши цегляну перегородку площею 10,8 м2; облаштувати кухню площею 14,2 м2 у приміщенні житлової кімнати 1-9, встановивши перегородку площею 11,0 м2; облаштувати новий дверний проріз у приміщенні житлової кімнати 1-9. Вказані будівельні роботи не передбачають втручання в несучі конструкції. Експертом вказано, що за відповідним проєктом по відокремленню інженерних комунікацій співвласникам слід звертатись до проектних установ.

Тобто, експертом фактично підтверджена необхідність влаштування співвласниками автономних інженерних мереж (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), проте, питання про технічну можливість влаштування у кожному ізольованому приміщенні, що виділяється кожній із сторін, системи життєзабезпечення та чи потребує таке переобладнання втручання в інженерні системи загального користування, залишено експертом без відповіді.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, не повно встановив обставини справи, що мають значення для вирішення спору, у зв`язку з чим зробив передчасний висновок про задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимог про поділ спільного майна.

В силу положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

За таких обставин постанова апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог про поділ житлового будинку підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах колегія суддів відхиляє, оскільки у мотивувальній частині постанови містяться посилання на наявні постанови Верховного Суду у справах з подібних правовідносин.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги з урахуванням меж касаційного оскарження дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим та на підставі частини третьої статті 411 ЦПК України касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року скасувати та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2021 року втрачає законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук