Справа №949/764/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

представника позивача - адвоката Маєвського О.А.,

представника відповідача - адвоката Власик В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів та між Рівненським районним судом Рівненської області, в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з останнього на його користь заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00273 від 18.04.2018 року у розмірі 152552,19 грн.

Крім того, просить покласти на відповідача понесені ним судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи у вигляді сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2018 року між відповідачем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕНДОР-ФІНАНС" було укладено договір про надання фінансового кредиту №РВ01-00273, згідно якого ОСОБА_2 отримав 28000 грн. кредитних коштів Згідно п. 1.5. Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00273, кредитні кошти надаються строком з 18 квітня 2018 року по 10 жовтня 2018 року. Водночас, 21 червня 2019 року на підставі Договору про відступлення прав вимоги №21/03ВП Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕНДОР-ФІНАНС" відступило свої права вимоги за вказаним вище кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРАЙМ АЛЬЯНС", яке у свою чергу відступило свої права вимоги за цим же договором на користь позивача ОСОБА_1 на підставі аналогічного договору про відступлення права вимоги №03/07/19ВП від 03 липня 2019 року. Про усі вищевказані обставини відповідача було повідомлено належним чином шляхом надіслання на адресу останнього повідомлення про відступлення прав вимоги. Оскільки відповідач продовжує ухиляється від виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, тому має заборгованість на загальну суму 152552,19 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку зі стягненням понесених судових витрат у зв`язку із розглядом даної справи у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1525,52 грн.

Представник позивача - адвокат Маєвський О.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача - адвокат Власик В.Я. у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі, оскільки в справі відсутні докази на підтвердження здійснення повної оплати Договорів відступлення права вимоги. Окрім того представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Власик В.Я. суду пояснила, що повідомлення про відступлення прав вимоги ОСОБА_2 поштою, він не отримував. Також зазначила той факт, що ОСОБА_2 брав кредитні кошти саме на реструктуризацію боргу його дружини ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 квітня 2018 року між відповідачем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕНДОР-ФІНАНС" було укладено договір про надання фінансового кредиту №РВ01-00273, згідно якого ОСОБА_2 отримав 28000 грн. кредитних коштів, кредитні кошти надаються строком з 18.04.2018 року по 10.10.2018 року, що підтверджується копією договору, паспортом споживчого кредиту, заявою на видачу кредиту, анкетою, фототаблицею та видатковим касовим ордером (а.с.8-14).

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги №21/03ВП від 21 червня 2019 року (а.с.65-68), Товариство з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" (що іменується "Цедент") передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (далі "Цесіонарій"), а Цесіонарій набуває належне Цедентові права вимоги до боржників за кредитними договорами. Сторони погодили, що до Цесіонарія переходять всі права, які належать Цеденту за кредитними договорами.

В подальшому, між позивачем ОСОБА_1 та ТзОВ "Фінансова компанія «Прайм Альянс" 03 липня 2019 року було укладено ідентичний Договір №03/07/19ВП про відступлення прав вимоги на тих самих умовах. При цьому, сторони погодили, що до Цесіонарія переходять всі права, які належать Цеденту за кредитними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених кредитним договором).

Так, відповідно до пункту 1.1. Договору №03/07/19ВП, сторони домовилися, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає (відступає) Цесіонарію, а Цесіонарій набуває належне Цедентові права вимоги до боржників за кредитними договорами. Сторони погодили, що до Цесіонарія переходять всі права, які належать Цеденту за кредитними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених кредитним договором).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

При цьому слід відмітити, що правовідносини, які виникли між сторонами щодо відступлення права вимоги на користь позивача ОСОБА_1 , як фізичної особи, не суперечить закону, оскільки суб`єктний склад правочинів з відступлення права вимоги законом не обмежений, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08 червня 2021 року у справі №346/1305/19.

Водночас, твердження представника відповідача - адвоката Власик В.Я. щодо відсутності доказів здійснення позивачем повної оплати прав, що відступаються, спростовується п. 2.2 Договору №03/07/19ВП, за змістом якого сторони підтвердили, що на момент підписання даного Договору ціна прав, що відступаються, сплачена позивачем в повному обсязі.

З метою настання небажаних ризиків, Товариством з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс", у відповідності до частини 2 статті 518 Цивільного кодексу України, поштовою кореспонденцією були направлені письмові повідомлення відповідачу про зміну кредитора у зобов`язанні.

Суд не бере до уваги покликання представника відповідача про те, що відповідач був не повідомлений про відступлення прав вимоги, оскільки в матеріалах справи наявна ксерокопія конверта, яким стверджується факт надсилання позивачем повідомлень про відступлення прав вимоги (а.с.17). Факт надіслання даних повідомлень ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження при дослідженні матеріалів справи в судовому засіданні.

Отже, новим кредитором згідно вищезазначених договорів став позивач ОСОБА_1 .

Дані договори є типовими, за винятком пункту 1.3, що стосується сум кредитних коштів, що надаються та пункту 1.5, що стосується строку на який суми кредитних коштів були надані.

Так, відповідно до пункту 1.1 Договору Кредитодавець (ТзОВ "Вендор-Фінанс") зобов`язується надати Позичальнику ( ОСОБА_2 ), а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредитодавцю кредитні кошти (грошові кошти) в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ТзОВ "Вендор-Фінанс" свої зобов`язання за Договорам виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит згідно Договору на загальну суму 28000 грн., які були отримані відповідачем, що підтверджується видатковим касовим ордером від 18 квітня 2018 року.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що за користування кредитними коштами, позичальник сплачує Кредитодавцю плату в розмірі 12% за період від суми наданого кредиту. Нарахування проводиться за кожен день користування кредитом та включають в себе вартість послуг, пов`язаних із обслуговуванням кредиту, підлягають сплаті Позичальником Кредитодавцю в день повернення суми кредиту.

При розрахунку процентів використовується фактична кількість днів користування кредитом в розрахунковому періоді (місяці), а кількість днів у році приймається як 365 днів (366 днів - для високосного року).

Згідно пункту 1.5 Договору, кредитні кошти надаються строком з 18 квітня 2018 року по 10 жовтня 2018 року.

Поряд з тим, відповідно до пункту 2.2 Договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом, повертаються Позичальником у касу або на рахунок Кредитодавця в строки відповідно до "графіку внесків за кредитним договором" єдиним платежем, що становить суму не менше 1572,36 грн., що включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та процентів за відповідний період.

Відповідно до пункту 2.4.2 Договору, сплата кредиту та процентів є обов`язком Позичальника, здійснюється ним самостійно, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, без окремої письмової чи усної вимоги Кредитодавця.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач шляхом підписання даного Договору погодився в наступній черговості погашення своїх грошових зобов`язань, які виникають за Договором та яка була зарахована Кредитодавцем у наступному порядку: штраф, пеня, прострочені відсотки, прострочені відсотки, строкові відсотки, прострочений кредит, строковий кредит.

Окрім того, підписанням даного Договору відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання за цим Договором і не пізніше визначеного та погодженого між сторонами терміну повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі матимуть місце.

Згідно пункту 4.1 Договору, в разі несвоєчасної сплати Позичальником "єдиного платежу" більше ніж 1 дня від дати, визначеної в пункті 2.2 цього Договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 100 грн. за кожен факт порушення умов договору.

Поряд з тим, пунктом 4.2 Договору передбачено, що стягнення пені та інших штрафних санкцій із Позичальника, є правом, а не обов`язком Кредитодавця. В свою чергу останній може відмовитись від застосування вказаних санкцій, якщо вважатиме, що це може негативно вплинути на платіжну спроможність Позичальника та призвести до несвоєчасного погашення боргу в повному обсязі.

Також, відповідно до пункту 6.3 вищезазначеного Договору, спори та розбіжності щодо виконання цих Договорів вирішуються шляхом переговорів. Якщо ж не вдається врегулювати спір таким чином, то сторони можуть вирішувати спір в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Крім того, сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені всі істотні умови і зобов`язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей Договір відображає повне розуміння Сторонами його змісту, предмету та інших питань, зазначених в цьому Договорі. Усі зміни та доповнення до цього Договору вносяться шляхом укладення додаткових угод, чи Договорів про внесення змін, які стають невід`ємною частиною цього Договору.

Протягом тривалого часу, відповідач не надає грошові кошти для погашення заборгованості за Договорами, не погашає тіло кредиту, відсотки за кредитом, що відображається у Розрахунку заборгованості по Договору.

Таким чином, в порушення умов Договору про надання фінансового кредиту, а також порушенням статей 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Договорами про надання фінансового кредиту Відповідач порушує зобов`язання за даними договорами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Так, частиною 2 статті 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У зв`язку з зазначеними порушеннями за Договором про надання фінансового кредиту відповідач станом має заборгованість на загальну суму - 152552,19 грн., що складається з: строковий/прострочений кредит - 28000 грн.; строкові відсотки (сума місячних відсотків за період з 18 квітня 2018 року по 10 жовтня 2018 року) - 11308,95 грн.; прострочені відсотки (згідно долученого розрахунку) - 107593,64 грн.; штраф - 100 грн.; інфляційні збитки (індекс інфляції, згідно долучено розрахунку) - 5549,60 грн.

Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований будь-якими доказами, тому суд визнає даний розрахунок як достовірний доказ заборгованості та вважає, що він є доведеним позивачем.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованостей згідно укладених Договорів не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 559 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Заразом, слід зазначити, що суд не приймає до розгляду та залишає без задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Власик В.Я. про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме дублікатів чеків у кількості 12 штук, як підтвердження факту погашення заборгованості та витребування доказів, а саме: інформації щодо погашення відповідачем заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00273 від 18 квітня 2018 року, інформації щодо перебування на посаді касира ОСОБА_4 та оригінали доказів, доданих позивачем в копіях до позовної заяви.

Так, порядок подання та витребування доказів визначений статтями 83, 84 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву та в такі ж строки відповідач вправі подати клопотання про витребування доказів судом, як визначено частиною 1 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 15 липня 2021 року встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного у матеріалах справи, відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано 23 липня 2021 року.

Отже, кінцевою датою для подання доказів та клопотання про витребування доказів є 09 серпня 2021 року.

Поза межами зазначеного строку законодавець надає право подати докази, коли його подання унеможливлено з об`єктивних причин про що учасник справи повинен про це письмово повідомити (частина 4 стаття 83 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, клопотання про витребування доказів може бути подане лише у разі неможливості самостійно подати докази, обґрунтувавши неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від волі учасника справи (частина 1 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України).

Однак, у поданому клопотанні про приєднання доказів до матеріалів справи та витребування доказів вимоги щодо порядку та строків подання такого роду клопотання, відповідачем не дотримано, що і слугує неприйняття до розгляду та залишення без задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Власик В.Я.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за вказаними Договорами, чим порушує зазначені вище норми законодавства та умови Договорів про надання фінансового кредиту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1525,52 грн.

Керуючись статтями 512, 513, 525, 526, 527, 530, 598, 610, 612, 615, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № РВ01-00273 від 18 квітня 2018 року в розмірі 152552,19 грн. (сто п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні 19 коп.).

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1525,52 грн. (одна тисяча п`ятсот двадцять п`ять гривень 52 коп.).

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 21 квітня 2022 року.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.