Справа № 206/2743/22
Провадження № 2-з/206/67/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Поштаренко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа,-

ВСТАНОВИВ:

14.09.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача 1: ОСОБА_2 , відповідача 2: Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відповідача 3: Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання зобов`язання припиненим. Разом з позовною заявою, позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого листа № 204/2694/18, виданого 30.06.2021 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська по справі № 204/2694/18, про примусове виконання Постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 по справі № 204/2694/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 13.215 грн. на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП 66600025, яке перебуває в провадженні державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Бутенко О.М. Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного. Так, одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, зміст і форма відповідної заяви про забезпечення позову має відповідати вимогам, викладеним у ст. 151 ЦПК України. У відповідності до положень ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. В порушення п. 2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявником не зазначено в заяві відповідачів, а саме їх повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), які наявні в позовній заяві та їх місце проживання та перебування для фізичних осіб та поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, суд критично ставиться до твердження позивача щодо того, що він звернувся до суду з позовом про визнання його грошового зобов`язання перед ОСОБА_2 припиненим, а державним виконавцем у ВП № 66600025 саме за цим його зобов`язанням накладено арешт на його грошові кошти на банківському рахунку і до набрання чинності рішенням суду у цій справі існує реальна загроза, що з нього можуть бути примусово списані належні йому грошові кошти, що є достатньо обґрунтованим припущенням, що його майно (арештовані грошові кошти на банківському рахунку) можуть зникнути на момент виконання рішення, оскільки до заяви не долучено будь-яких доказів, що підтверджують такі твердження. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. В порушення п. 5 ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить ціну позову, про забезпечення якого просить заявник. Частиною 1ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам зазначеним уст. 151 ЦПК України. Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно повернути позивачу, як таку, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153,157,260-261,263,353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа по справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: ОСОБА_2 , відповідача 2: Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відповідача 3: Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання зобов`язання припиненим - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Поштаренко