єдиний унікальний номер справи 531/2137/22
номер провадження 2-о/531/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полавської області в складі:

головуючого судді Герцова О.М.,

секретаря судового засідання Капленко Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2022 року до суду звернулася ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав .

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином заявниці та до 05.09.2022 року проживав разом зі нею за адресою: АДРЕСА_1 , ніде не працює.

Заявниця вказує, що потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_4 періодично вже протягом кількох років. Поведінка сина негативно впливає на здоров`я та працездатність заявниці. Після щоденних скандалів, сварок, образ, погроз та агресивної поведінки з боку ОСОБА_4 , вона не можу спокійно жити і вести господарство, постійно боїться за себе та людей, що їй допомагають, відчуває психологічне пригнічення та острах, оскільки син не контролює свої дії та вчинки.

Особливо нестерпною стала його поведінка з серпня 2022 року, коли ОСОБА_5 почав вживати алкогольні напої та інші психотропні речовини невідомого складу та походження, і систематично, щоденно вчиняв домашнє насильство в сім`ї відносно матері.

У судовому засіданні заявниця та її представник не з`явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином заявниці та до 05.09.2022 року проживав разом зі нею за адресою: АДРЕСА_1 , ніде не працює.

Між заявницею та її сином постійно виникають сварки та конфліктні ситуації.

ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , що підтверджується копіями постанов.

В довідковій інформації, наданій заявницею, також містяться відомості про розгляд адміністративних правопорушень щодо вчинення домашнього насильства по справах: 531/2102/22; 531/2098/22; 531/2100/22; 531/2101/22 по яких призначено склад суду

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як визначено у п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом,до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 350-1, 350-6, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк у шість місяців.

Заборонити ОСОБА_3 на протязі шести місяців наближатися ближче ніж 300 метрів до місць проживання ( АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 ) та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 . або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису повідомити не пізніше наступного дня сторони у справі.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. Рішення набирає законної сили у випадку неподання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. М. Герцов