Справа №517/755/21
Провадження по справі №2/498/73/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року смт.Велика Михайлівка Одеська область

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання Гонтаренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України в смт. Велика Михайлівка Одеської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Акцент- Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2022 року з Фрунзівського районного суду Одеської області до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла позовна акціонерного товариства «Акцент- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилались на те, що акціонерне товариство « Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного товариства « Акцент-Банк» у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно правову форму та назву позивача з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Акціонерне товариство « Акцент Банк», про що зазначено у п.1.1 Статуту АТ « Акцент-Банк», який додається до позовної заяви. 18 травня 2018 року відповідач ОСОБА_1 приєдналась до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.10.2021 року має заборгованість у розмірі 17330,26 грн., з яких: 14054,89 грн. заборгованість за кредитом; 3275,37 грн. заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. штраф та судові витрати у розмірі 2270,00 грн., які просять стягнути з відповідача.

Крім того, в матеріалах справи наявне заперечення проти позову про стягнення заборгованості, в якому відповідач ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позову АТ « А-Банк» про стягнення заборгованості, оскільки позов АТ « Акцент Банк» до неї є надуманим, безпідставним та не підлягає задоволенню з наведених нижче підстав. Вона не заперечує той факт, що 18.05.2018 року отримала банківський продукт « Розстрочка» споживчого кредиту на покупку пральної машини « ZANUSI». Де пральна машина була заставою розстрочки. Готівкові кошти вона не отримувала, їй надали пральну машинку і графік погашення розстрочки на суму 7889,00 грн. Згідно загальних умов надання коштів А-Банком кредит становив- 7889,00 грн. на 12 місяців. Вона кожен місяць сплачувала 790,00 грн. і погасила кредит за 10 місяців в сумі 7889 грн., останній платіж 789,00 грн. був в березні місяці 2019 року. Квитанцію за березень 2019 року вона надала працівнику, який знаходився в крамниці, де вона оформляла споживчий кредит, на вимогу працівника для закриття справи по кредиту. Тобто, вона погасила наданий споживчий кредит за 10 місяців. Так вона повністю погасила наданий споживчий кредит. Вона повинна була сплачувати кредит до 28 числа кожного місяця і вона сплачувала раніше, так розрахункова кількість днів користування кредитом фактично менша по сплаченому періоду чим в графіку погашення. По розрахункам вона нічого не повинна банку. Звідки банк надає тіло кредиту в сумі 14054,89 грн. та відсотки 3275,37 не зрозуміло, вона не отримувала такі кошти. Більш того, чому позивач протягом трьох років не стягував заборгованість шляхом погашення заставою, тобто пральна машина це був споживчий кредит. В позовній заяві « А-Банк» навіть не наводить посилань на той факт, що він дійсно отримав гроші готівкою, або іншим чином використав кошти банку та не надає доказів цього. Отже, позивачем не підтверджений факт отримання нею кредитних коштів. В позовній заяві банк не вказує ні номеру картки, ні номеру рахунку з якого начебто отримані чи іншим чином використані гроші та на який вони мали б бути поверненні. Відсутнє таке посилання і в даному до позову розрахунку заборгованості. Наведене в позовній заяві твердження про підтвердження нею своєї згоди на те, що підписана заява станом на 13.10.2021 року разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг» та « Тарифами Банку» складає між ними договір, є безпідставним, вона нічого не підписувала до отримання позову не знала про ці умови і договори. Вона не підписувала « Умови та правила надання банківських послуг» та « Тарифи Банку», працівники позивача її з ними не ознайомили. Отже вони не є складовою частиною договору. До позовної заяви від 13.10.2021 року додані розрахунки. З них не зрозуміло яким чином виникла заборгованість. Однак, перший з вказаних розрахунків починається з 18.05.2018 року. Хоча з розрахунку можливо точно встановити коли ж на думку позивача виникла заборгованість, але очевидно, що на його думку вона виникла в травні 18.05.2018 році. Тобто саме тоді у позивача і виникло право на звернення до суду 18.05.2021 року пройшло три роки.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги АТ «Акцент Банк» не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Акціонерне товариство «Акцент - Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства « Акцент - Банк», у зв`язку зі зміною організаційно - правової форми та назви, відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року.

Відповідно до кредитного договору від 18.05.2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. З тексту даної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклету складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позивач додав до позову Витяг з Умов та правил надання банківських послуги у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті банку https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», а також Тарифи користування кредитною карткою , які відповідачем не підписані.

Згідно із розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 13.10.2021 року мається заборгованість в сумі 17330, 26 гривень, яка складається з наступного: 14054,89 грн. - заборгованість за кредитом; 3275,37 грн. - заборгованість по відсоткам.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною другою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку А - Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови , а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом та пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18.05.2018 року, посилався на анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», яка була підписана відповідачем, Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент -Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/ terms в розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою, на яких відсутній підпис відповідача.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитним коштами, пені та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також, суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/ terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-БАНК», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-якій редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», Тарифи, з огляду на мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, у даному випадку - анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 18.05.2018 року відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «Акцент-Банк» має надати ОСОБА_1 . Також анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів. Ця анкета-заява не вказує на те, що 18.05.2018 року між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 , на підставі анкети-заяви від 18.05.2018 року, кредитної картки А-Банку з номером та строком її дії, номеру відкритого кредитного рахунку, руху коштів по такому рахунку.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо укладення сторонами кредитного договору 18.05.2018 року та істотних умов цього договору, то наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимог чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з висловленою правовою позицією у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц, від 20.10.2020 № 456/3643/17, належним доказом у справі даної категорії може бути виписка по картковому рахунку на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами. Однак, така виписка у матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ч. 7 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що факт укладення між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору №б/н від 18.05.2018 року та невиконання відповідачем зобов`язання за цим договором, не доведені, позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства "Акцент- Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Чернецька