Справа № 464/8946/21
пр.№ 2/464/382/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Міністерства юстиції України Кошевої Н.І.,

представника третьої особи Дяківа В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 464/8946/21 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Акціонерного товариства Альфа-Банк, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глод Андрій Русланович, про визнання незаконним та скасування наказу,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою до Міністерства юстиції України, Акціонерного товариства Альфа-Банк, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глод Андрій Русланович, про визнання незаконним та скасування наказу.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 10 грудня 2021 року їй стало відомо, що Міністерством юстиції України (надалі - Відповідач 1) було прийнято Наказ про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (надалі Наказ). Копія зазначеного Наказу їй не скеровувалася, а з його змістом ознайомилася на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Як вбачається з копії оскаржуваного Наказу, такий було прийнято Відповідачем 1 на підставі висновку Центрально-Західної регіональної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.11.2021 за результатами розгляду скарги AT «Альфа-Банк» (надалі - Відповідач 2) від 16.09.2021 року №80896, зареєстрованої в МЮУ 22.09.2021 року, яким дану скаргу було вирішено задовольнити частково. Крім того, як вбачається з опублікованої копії Наказу, такий не містить номеру, а датою його підписання є 09 грудня 2021 року.

Оскаржуваним наказом задоволено скаргу АТ Альфа-Банк від 16.09.2021 №80896 частково. Скасовано рішення від 12.08.2021 №59801789, прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом А.Р. Тимчасово блоковано доступ приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Глоду А.Р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці. В іншій частині вимог відмовити.

Нею у серпні 2021 року, набуто у приватну власність нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира набута нею в порядку встановленому для виконання судових рішень, а саме - порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Так, Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем здійснюється виконавче проводження ВП №66378069 щодо примусового виконання виконавчого листа №18-1205/21 виданого 27.07.2021 року Львівським апеляційним судом. У даному виконавчому проводженні вона перебуває у статусі стягувача, а боржником являється ОСОБА_3 .

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М, про відкриття виконавчого провадження ВП № 66378069 від 03.08.2021 року відкрито зазначене виконавче провадження.

При відкритті цього виконавчого провадження, 03.08.2021 року, Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. постановлено: накласти арешт на нерухоме майно, зокрема, квартиру, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_3 ; копії постанови направити на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження; постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначена постанова ніким не оскаржувалася, не скасовувалася і станом на даний час є чинною.

Частиною 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем мас право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувану в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. Після передачі майна стягувану або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Так, керуючись даною нормою закону, 06 серпня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М., на підставі ч.8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено Постанову та Акт про передачу їй, як стягувачу, у власність, в рахунок погашення боргу, нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Отримавши зазначені вище постанову і акт, вона звернулася до приватного нотаріуса, як державного реєстратора, для реєстрації права власності на майно, права на яке вона набула.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені підстави для державної реєстрації прав. Зазначеним Законом не визначено вичерпного переліку документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Зазначене випливає з пункту 14 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

12 серпня 2021 року, Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом Андрієм Руслановичем, як державним реєстратором, було здійснено державну реєстрацію мого права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Відтак, вважає, що при проведенні реєстраційних дій не було допущено порушення законодавства України.

Крім того, Відповідачем 1 порушено максимальний 45 денний строк розгляду скарги, передбачений пунктом Порядком № 1128 та статтею 20 Закону України «Про звернення громадян». Зокрема, скарга Відповідача 2 надійшла до Міністерства юстиції України 22 листопада 2021 року та по суті була розглянута 29 листопада 2021 року, а рішення за наслідками розгляду скарги у вигляді оскаржуваного в цій справі Наказу, було прийняте 09 грудня 2020 року.

В свою чергу, порушення строку розгляду скарги Колегією також може у сукупності оцінюватися, як підстава для скасування наказів Міністерства юстиції за розглядом скарг у сфері державної реєстрації (постанови Верховного Суду від 16 грудня 2021 року по справі №420/4816/20, від 12 червня 2019 року № 821/1490/17 та від 27 травня 2021 року у справі №420/4037/20).

Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року про скасування рішення від 12.08.2021 року №59801789 прийнятого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом Андрієм Руслановичем.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з призначення підготовчого засідання.

Відповідач Міністерство юстиції України подало відзив на позовну заяву ОСОБА_2 в якому позов не визнали. Покликаються на те, що відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення, зокрема про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

За результатами розгляду скарги Колегія встановила, що оскаржуване рішення № 59801789 від 12.08.2021 прийнято приватним нотаріусом Глодом А.Р. з порушенням пункту 2 частини третьої статті 10, пункту 4 частини першої статті 18, пунктів 4, 6 частини першої, частини другої статті 24 Закону, а тому підлягає скасуванню.

Тобто, приватний нотаріус Глод А.Р. прийняв оскаржуване рішення па підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну чи припинення речових прав на квартиру, а також за наявності запису про арешт нерухомого майна.

При цьому, колегією було дотримано процедуру повідомлення позивача на офіційному сайті Мінюсту як в основний спосіб повідомлення і на засіданні колегії був присутній адвокат позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надала суду пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Міністерства юстиції України в судовому засіданні позов заперечила, надала суду пояснення, аналогічні відзиву на позовну заяву. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи просив позов задоволити, зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року у справі № 380/25365/21, яке набрало законної сили встановлено, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що такий не відповідає положенням ч.6 ст.37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», адже не містить мотивування, висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні закону і не створює для особи обов`язків та наслідків за результатами його прийняття.

Представник відповідача АТ Альфа-банк в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України).

Оскаржуваним наказом Про задоволення скарги від 09.12.2021 року задоволено скаргу АТ Альфа-Банк від 16.09.2021 №80896 частково. Скасовано рішення від 12.08.2021 №59801789, прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом А.Р. Тимчасово блоковано доступ приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Глоду А.Р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці. В іншій частині вимог відмовлено.

Судом встановлено, шо Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем здійснюється виконавче проводження ВП № 66378069 щодо примусового виконання виконавчого листа №18-1205/21 виданого 27.07.2021 року Львівським апеляційним судом. У даному виконавчому проводженні позивач перебуває у статусі стягувача, а боржником являється ОСОБА_3 .

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М, про відкриття виконавчого провадження ВП № 66378069від 03.08.2021 року відкрито зазначене виконавче провадження.

При відкритті цього виконавчого провадження, 03.08.2021 року, Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. постановлено: накласти арешт на нерухоме майно, зокрема, квартиру, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_3 ; копії постанови направити на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження; постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначена постанова ніким не оскаржувалася, не скасовувалася і станом на даний час є чинною.

Частиною 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем мас право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувану в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. Після передачі майна стягувану або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Так, керуючись даною нормою закону, 06 серпня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М., на підставі ч.8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено Постанову та Акт про передачу ОСОБА_2 , як стягувачу, у власність, в рахунок погашення боргу, нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Отримавши зазначені вище постанову і акт, ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса, як державного реєстратора, для реєстрації права власності на майно, права на яке вона набула.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені підстави для державної реєстрації прав. Зазначеним Законом не визначено вичерпного переліку документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Зазначене випливає з пункту 14 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

12 серпня 2021 року, Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом Андрієм Руслановичем, як державним реєстратором, було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 №1952-IV (далі Закон №1952-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною третьою статті 37 Закону №1952-IV визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Як передбачає частина шоста статті 37 Закону №1952-IV, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами а, ґ і е пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Згідно з частиною восьмою статті 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 37 Закону №1952-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок), який визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації).

Пунктом 2 Порядку №1128 визначено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

За змістом пункту 5 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме: оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом; наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін; наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання; здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника; подання скарги особою, яка не має на це повноважень; закінчення встановленого законом строку подачі скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1128 якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає не пізніше десяти робочих днів з дня її реєстрації рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів такої відмови. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку.

У разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються (пункт 8 Порядку №1128).

Згідно із пунктом 10 Порядку №1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Пунктом 11 Порядку №1128 передбачено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, слід дійти висновку про те, що зі скаргою на дії, рішення або бездіяльність державного реєстратора скаржник може звернутися протягом 60 днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. При цьому однією з підстав відмови у задоволенні скарги є закінчення встановленого законом строк подачі скарги.

У разі коли встановлено порушення вимог щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Таким чином, недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо строків подання такої, виключає можливість розгляду скарги та є безумовною підставою для відмови у її задоволенні.

При цьому МЮ України позбавлено дискреційних повноважень щодо вирішення питання щодо правових наслідків пропуску відповідного строку звернення, оскільки це питання врегульоване законодавством та не передбачає альтернатив.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі №640/17492/20.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав підлягає право власності (п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952-IV).

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує реєстраційні справи у паперовій формі.

Частиною першою статті 18 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частиною 9 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко визначено, що про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Пунктом 6 розділу Першого Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р.№ 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (надалі - Інструкція) визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 8 Інструкції визначено, що Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Як вже зазначалося вище, за змістом частини дев`ятої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно, які можуть вважатися юридичними фактами, правочином, що є законною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року по справі № 755/5532/20.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені підстави для державної реєстрації прав. Зазначеним Законом не визначено вичерпного переліку документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Зазначене випливає з пункту 14 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відтак, 12 серпня 2021 року, Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом Андрієм Руслановичем, як державним реєстратором, правомірно було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

Крім того, суд зазначає, що з оскаржуваного Наказу вбачається, що такий було прийнято на підставі висновку Центрально-Західної регіональної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.11.2021.

Частиною 6 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення...

Таким чином, на підставі викладеного можна стверджувати, що оскаржуваний Наказ не відповідає положенням ч.6 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», адже не містить мотивування (мотивувальної частини).

Разом з тим, висновок, на підставі якого винесено наказ не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні закону і не створює для особи обов`язків та наслідків за результатами його прийняття.

Оцінюючи мотиви вищевказаного висновку, суд зазначає, що пункт 14 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Такими документами, відповідно до законодавства та з врахуванням правових висновків Верховного Суду, є зокрема Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу (ч.8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Також, з висновку колегії вбачається, що на їх думку мало місце порушення пункту 6 частини першої ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (наявність зареєстрованих обтяжень).

З такими мотивами суд не погоджується, адже згідно, пункту 3 ч.4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону, як це має місце в даному випадку.

Суд зазначає, що позивач ОСОБА_2 станом на 03.09.2021 року була власником всієї спірної квартири, а скаржник AT «Альфа-Банк», не є і ніколи не був заставодержателем цього нерухомого майна, тобто у них не має жодного пріоритету щодо цього майна. При цьому слід відхилити покликання відповідачів на акт №55287431/23 від 03.09.2021 року державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та постанову від 03.09.2021 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, оскільки такі приймалися вже після реєстрації права власності на спірну квартиру за позивачкою.

Більше того, Відповідачем 1 порушено максимальний 45 денний строк розгляду скарги, передбачений пунктом Порядком № 1128 та статтею 20 Закону України «Про звернення громадян». Зокрема, скарга Відповідача 2 надійшла до Міністерства юстиції України 22 вересня 2021 року та по суті була розглянута 29 листопада 2021 року, а рішення за наслідками розгляду скарги у вигляді оскаржуваного в цій справі Наказу, було прийняте 09 грудня 2020 року.

В свою чергу, порушення строку розгляду скарги Колегією також може у сукупності оцінюватися, як підстава для скасування наказів Міністерства юстиції за розглядом скарг у сфері державної реєстрації (постанови Верховного Суду від 16 грудня 2021 року по справі №420/4816/20, від 12 червня 2019 року № 821/1490/17 та від 27 травня 2021 року у справі №420/4037/20).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання незаконним та скасування наказ Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року в частині скасування рішення від 12.08.2021 року №59801789 прийнятого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом Андрієм Руслановичем. В решті позову слід відмовити.

У порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн, слід покласти на відповідача Міністерство юстиції України.

Керуючись ст.ст.141,258-261, 273 ЦПК України, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 №1952-IV, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п.2 наказу Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року - скасування рішення від 12.08.2021 року №59801789 прийнятого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глодом Андрієм Руслановичем.

В решті позову відмовити

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 гривень стягнути з Міністерства юстиції України в користь ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядкуст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач Міністерство юстиції України, , м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13

Відповідач Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», , м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100

Третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глод Андрій Русланович, 79005, м.Львів, вул.Зелена,20/2.

Повне рішення суду складено 16 вересня 2022 року.

Суддя Г.О.Шашуріна