Справа № 496/6329/21
Провадження № 2/496/326/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Желяпової О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Біляївська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:002:0164, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власником 52/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок позивач успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 на підставі заповіту від 23.01.1999 року. Однак земельну ділянку площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:002:0164, розташованої за вище вказаною адресою, позивачка не змогла успадкувати у зв`язку із відмовою нотаріуса, оскільки вона була приватизована спадкодавцем після посвідчення заповіту на ім`я позивача та рекомендовано звернутись до суду. У в`язку з вище викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2022 року відкрито провадження по справі, з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 16.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали (а.с. ).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, однак надали до суду заяви про визнання позову (а.с. 105, 109).

Представник відповідача Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.

Представник третьої особи Біляївської районної державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, однак надали до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с. 91).

Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником 52/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2009 року (а.с. 20).

Вказану частину 52/100 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач успадкувала за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26.03.2009 року (а.с. 19).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №940922 від 17.11.2006 року, ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:002:0164, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 21).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.1973 року, позивач є донькою ОСОБА_4 (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 уклавши шлюб з ОСОБА_5 змінила дівоче прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис № 22 (а.с. 6).

Позивачка звернулася із заявою до Біляївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на земельну ділянку, однак листом №1425/02-14 від 04.08.2010 року (а.с. 25) їй було роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду з питання визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,227 га.

Як вбачається зі спадкової справи №1060/2008 року, ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.09.2009 року, на житловий будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_2 (а.с. 40-80).

До матеріалів справи позивачем було надано докази про те, що земельна ділянка площею 0,0915 га, кадастровий номер :02:002:0823, під частиною житлового будинку 48/100 передано у власність ОСОБА_8 згідно рішення Маякської сільської ради Біляївського району Одеської області від 27.04.2016 року №168-VII та до вказаної земельної ділянки присвоєно адресу: АДРЕСА_3 (а.с. 121-125).

Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені тощо.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 328, 380, 1216, 1223, 1225, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.9, 10, 12, 13, 258, 259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:002:0164, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст рішення складено 29.08.2022 року.