ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3814/22

Провадження № 22-ц/4820/1224/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/3814/22 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Хмельницької міської ради про визнання права спільної сумісної власності в порядку спадкування, припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування (суддя Заворотна О. Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 ОСОБА_3 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначали, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить їм на праві спільної часткової власності з визначенням часток ОСОБА_1 17/30 (1/15+1/2), ОСОБА_5 1/10, ОСОБА_4 1/15, ОСОБА_7 1/10, ОСОБА_6 1/15. Крім цього, 1/10 частина належала ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцем її прав та обов`язків став ОСОБА_3 , який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Шульгою Т.В. було відкрито спадкову справу №19/2021 після смерті ОСОБА_8 та 17.01.2022 видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/10 частки у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за цією ж адресою відмовлено з посиланням на відсутність визначення розміру частки, яка належала померлій спадкодавиці.

Земельна ділянка, кадастровий номер :03:002:0122, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 передана ОСОБА_8 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення сесії Хмельницької міської ради № 65 від 11.12.2019.

Посилаючись на неможливість в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, позивач ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право спільної сумісної власності в порядку спадкування. Крім того, позивачі просили припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку шляхом визнання права спільної часткової власності за ОСОБА_1 17/30 (1/15+1/2), ОСОБА_5 1/10, ОСОБА_4 1/15, ОСОБА_7 1/10, ОСОБА_6 1/15, ОСОБА_3 на 1/10 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0122, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0122, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 . Посилається на те, що суд відмовив у позові в зазначеній частині позовних вимог з двох взаємовиключних підстав. Вказує, що саме з метою захисту свої спадкових прав звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, попередньо отримавши відмову нотаріуса про оформлення спадкових прав. При цьому, спору між співвласниками житлового будинку та співвласниками земельної ділянки не існує. Вважає, що саме Хмельницька міська рада у даній справі в частині вимог про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування є належним відповідачем.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_3 .

Представник відповідача Хмельницької міської ради Сторчай Н.П. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Позивачами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 до апеляційного суду подано заяви про слухання справи у їх відсутність.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості позовних вимог до відповідача Хмельницької міської ради.

Разом з тим, колегія суддів суду не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності з визначенням відповідних часток: ОСОБА_1 - 17/30 (1/15+1/2), ОСОБА_5 - 1/10, ОСОБА_4 - 1/15, ОСОБА_7 - 1/10, ОСОБА_6 1/15. При цьому, 1/10 частина житлового будинку належала ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцем її прав та обов`язків є її син ОСОБА_3 .

Земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0122 площею 0,10 га по АДРЕСА_1 передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у спільну сумісну власність на підставі рішення сесії Хмельницької міської ради за № 65 від 11.12.2019.

17.02.2022 ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/10 частки у праві власності на житловий будинок по

АДРЕСА_1 нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Шульгою Т.А. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва у право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на частину земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності, через неможливість встановити розмір частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка належала останній.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

У постанові від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України, виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Як встановлено матеріалами справи земельна ділянка передана позивачам у спільну сумісну власність. Її поділ або виділення з неї окремих часток за життя ОСОБА_8 не проводився, розмір її частки не визначався.

Таким чином, ОСОБА_8 була співвласником земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток, і це право перейшло до позивача ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування та ухвалення нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0122, площею 0,10 га, по АДРЕСА_1 .

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай