Справа № 464/4792/21
пр.№ 2/464/292/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 464/4792/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/16 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , оскільки вона прийняла спадщину після смерті дочки, так як постійно проживала разом із нею на момент відкриття спадщини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 12 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_3 в якій позов не визнав. Покликається на те, що позивачка в квартирі АДРЕСА_1 ніколи не проживала, позивачка не прийняла спадщину після смерті доньки.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, надав суду пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, надав суду пояснення, аналогічні відзиву на позовну заяву. Просить в задоволенні позову відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце судового розгляду справи, і оскільки їхня явка не визнана судом обов`язковою, судовий розгляд проведено у їхній відсутності.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України).

Судом установлено, що позивачка є матір`ю ОСОБА_7 , 1988 р.н.

ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка позивачки ОСОБА_7 померла.

Позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті дочки.

Спадковим майном є квартира по АДРЕСА_2 .

Вказана квартира відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.03.2008 року перебуває у приватній спільній сумісній власності наступних осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та позивачка ОСОБА_3 .

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Позивачка, звертаючись з даним позовом до суду, покликається на те, що вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті дочки, так як постійно проживала разом із ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини.

Суд критично ставиться до такого твердження позивачки, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з копії паспорту позивачки, остання була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 по 12.03.2010 року після чого була зареєстрована в с.Головецько Старосамбірського району Львівської області. Тобто, на час смерті ОСОБА_7 позивачка не була зареєстрована у спірній квартирі.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Суд зазначає, що позивачка не надала суду доказів проживання з померлою ОСОБА_7 , які передбачені пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882. Подані суду акти ОСББ Максимовича,24 такими доказами судом взяті бути не можуть.

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 не підтвердили факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на момент смерті ОСОБА_7 .

Як вбачається з копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_7 , що міститься в матеріалах справи, позивачка в межах строку, визначеного ЦК України, заяви про прийняття спадщини не подавала.

Зважаючи на вищевикладене, а саме, що позивачка не довела, що проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відсутні.

У порядку ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,82,141,206,258,259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст.1217,1221,1223,1261,1268,1270 ЦК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядкуст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП невідомий, НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

третя особа ОСОБА_5 , РНОКПП невідомий, НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

третя особа ОСОБА_6 , РНОКПП невідомий, НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора, , м.Львів, пр.Червоної Калини,109.

Повне рішення суду складено 23 серпня 2022 року.

Суддя Г.О.Шашуріна