Справа № 944/4368/21
Провадження №2/944/365/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецької М.О.

за участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_6 , який був чоловіком відповідача ОСОБА_5 і батьком відповідача ОСОБА_2 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді частки у приватній спільній сумісній власності на квартиру під номером АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, вказана вище квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (дружина померлого), ОСОБА_2 (дочка померлого) та ОСОБА_7 (внучка померлого). Ще за життя, а саме 11 вересня 2020 року ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого належні йому на праві спільної власності частка квартири АДРЕСА_1 та речі домашнього вжитку заповів в цілому дочці ОСОБА_4 ,

Для отримання спадщини позивач не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини із огляду на наступне.

Оскільки заповіт батько склав незадовго до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , а помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), то про його наявність позивачу не було відомо, як і не було відомо її матері ОСОБА_5 . Після смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 мати їй повідомила, що при огляді особистих речей померлого батька вона знайшла заповіт та Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Дані документи були знайдені в присутності ОСОБА_8 . Наступного дня (02 серпня 2021 року - п`ятниця) ОСОБА_4 приїхала в м.Новояворівськ і отримала від матері оригінали заповіту та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Після отримання оригіналів заповіту та витягу позивач в цей же день звернулася в нотаріальну контору за консультацією з приводу прийняття спадщини, виниклої після смерті батька, а після підготовки всіх документів, які необхідні для прийняття спадщини, 09 серпня 2021 року (понеділок) звернулася в державну нотаріальну контору із заявою про оформлення спадкових прав до майна спадкодавця ОСОБА_6 . В подальшому, листом за № 591/01 -16 від 09.08.2021 за підписом завідуючого Новояворівської державної нотаріальної контри Коцюмбаса С.Й., позивачу ОСОБА_4 було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки пропущений шестимісячний строк для її прийняття і було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. На даний час інші спадкоємці: мати позивача ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_2 , в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, відсутність відомостей про наявність заповіту на ім`я позивача, що можуть підтвердити її мати ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та її чоловік, не дало можливості ОСОБА_4 вчасно прийняти спадщину, а після отримання оригіналів заповіту та витягу в якнайкоротший строк нею здійснені всі необхідні дії для прийняття спадщини. Окрім того, слід зазначити наступне. Фактично весь 2020 року і по день смерті батька ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом із батьком та матір`ю, оскільки батько у зв`язку із похилим віком потребував відповідної додаткової допомоги, особливо в останні півроку перед смертю. Цей факт можуть підтвердити мати ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та чоловік позивача.

Із огляду на наведене, позивач вважає причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом, відкритої 07 грудня 2020 року після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , поважними, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.09.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15.11.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Зозуля А.В. подав письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що позивач позов мотивує тим, що встановлений законом шестимісячний строк пропустила у зв`язку з тим, що їй не було відомо про існування заповіту, однак з таким твердженням позивача не погоджується, оскільки позивач є дочкою померлого, а тому незалежно від наявності заповіту на її ім`я, вона, у випадку, якщо бажала би прийняти спадщину, мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, тому у цій справі відсутні підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини. У випадку якби позивач не була спадкоємцем першої черги вона дійсно б не мала підстави звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки б не дізналася про існування заповіту і така обставина могла бути підставою для подання заяви про надання додаткового строку. У цій справі незалежно від обізнаності про існування заповіту позивач могла реалізувати своє волевиявлення на прийняття спадщини після смерті батька як спадкоємиця першої черги за законом шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса у встановлений 6-місячний строк. Проте, така заява позивачем у шестимісячний строк подана не була. Обставини, на які посилалася позивач, не є поважними (пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій) причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Просить в позові відмовити.

05.07.2022 представник позивача ОСОБА_4 адвокат Луньо Б.М. подав до суду заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи письмовий доказ, а саме копію акту обстеження по факту проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний акт підтверджує, що ОСОБА_4 на день смерті її батька ОСОБА_6 постійно проживала з ним без реєстрації.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явилась, однак її представник адвокат Луньо Б.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що ОСОБА_4 на час смерті її батька ОСОБА_6 проживала разом з ним до його смерті та доглядала за ним, оскільки останній був хворий.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак 26.01.2022 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат Зозуля А.В. проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі. Пояснив, що єдиною підставою для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, наведеною в позовній заяві позивачем, є те що позивач не знала про складений її батьком заповіт і такий їй передала мати 01.08.2021, після огляду особистих речей її батька. Однак позивач як спадкоємець першої черги, у встановлений строк в шість місяців не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хоча мала таку можливість, оскільки позивачу було відомо про смерть батька. Крім цього наголошує, що після закриття підготовчого судового засідання, при розгляді справи по суті, представник позивача ОСОБА_4 подав до суду акт обстеження, з якого вбачається, що позивач ОСОБА_4 на час смерті ОСОБА_6 проживала разом із спадкодавцем без реєстрації, однак в даному випадку, в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України, остання вважається такою що прийняла спадщину після смерті батька, а тому в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки позивач прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6 .

Представник відповідача Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак 01.06.2022 скерував до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, просить винести рішення за наявними матеріалами у справі.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що сторонами не оспорюється.

11.06.2020 ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, належні йому на праві спільної власності частку квартири АДРЕСА_1 та речі домашнього вжитку заповів в цілому дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років помер ОСОБА_6 , про що 08.12.2020 зроблено відповідний актовий запис №252.

З довідки №62 від 06.08.2021, виданої ТОВ «Управлінська компанія «Місто Нове 2021» вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день його смерті разом з ним були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4 не була зареєстрована за однією адресою з батьком ОСОБА_6 на день його смерті та у шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач подала до нотаріуса заяву лише в 09.08.2021.

Однак листом нотаріуса Новояворівської державної нотаріальної контори від 09.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про те, що вона із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса не зверталася та не підтвердила документально факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відтак безспірних доказів фактичного прийняття спадщини до майна ОСОБА_6 не подано.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (стаття 1245 ЦК України).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269, ч. ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, та підтриманий у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 636/1339/19 (провадження № 61-10410св20).

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 позовну заяву обґрунтовує тим, що пропустила строк для прийняття спадщини з об`єктивних причин, оскільки не знала про існування заповіту батька на її ім`я.

За результатами судового розгляду справи суд приходить до переконання, що позивачем не доведено наявності у неї поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, якими обґрунтовано позов.

Доводи позивача щодо незнання нею про існування заповіту батька від 11.06.2020 спростовуються поясненнями позивача та матеріалами справи.

Так в судовому засіданні 05.07.2022 позивач ОСОБА_9 пояснила, що оскільки батько був важко хворий, то ще з 2019 року тимчасово проживала з батьками, доглядала за батьком до часу його смерті. Однак не пояснила, чому їй, яка доглядала за важко хворим батьком протягом року та постійно його супроводжувала при візитах в лікувальні установи, чи матері ОСОБА_5 , яка постійно з ним проживала, не було відомо про складення заповіту останнім за пів року до смерті.

Судом встановлено, що позивач є дочкою померлого спадкодавця та була обізнана про факт його смерті, а отже, й про відкриття спадщини у зв`язку з його смертю.

Відтак незалежно від обізнаності про існування заповіту, позивач могла реалізувати своє волевиявлення на прийняття спадщини після смерті батька як його потенційний спадкоємець першої черги за законом шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса у встановлений 6-місячний строк.

У випадку якби позивач не була спадкоємцем першої черги, вона дійсно б не мала підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки б не дізналася про існування заповіту і така обставина могла бути підставою для подання заяви про надання додаткового строку.

Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що незалежно від обізнаності про існування заповіту позивач могла реалізувати своє волевиявлення на прийняття спадщини після смерті батька як спадкоємиця першої черги за законом шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса у встановлений 6-місячний строк. Проте, така заява позивачем у шестимісячний строк подана не була. Обставини, на які посилалася позивач, не є поважними (пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій) причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 29 червня 2021 року у справі № 671/308/20.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, доказуванню підлягають наявність чи відсутність поважних причин, які б перешкодили позивачу подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини по смерті батька.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги, яка не була зареєстрованою однак фактично проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, в межах шести місяців не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Причину пропуску строку ОСОБА_4 обгрунтовує тим, що вона не знала про складений батьком на її ім`я заповіт, однак така, будучи спадкоємцем за законом першої черги незалежно від обізнаності щодо складеного заповіту, у випадку, якщо бажала би прийняти спадщину, мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_4 була обізнана про смерть батька ОСОБА_6 , однак до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом не зверталась, то суду не надано з її боку належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин щодо пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

При цьому судом не може бути взято до уваги письмові пояснення представника позивача в судових дебатах в частині того, що оскільки позивач постійно проживала (більше шести місяців) з батьком, хоча й без реєстрації, то вона вважала, що прийняла спадщину за законом та може оформити право на неї в будь-який момент.

Крім того, Акт обстеження по факту проживання особою за адресою від 21.06.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , на час смерті спадкодавця, постійно проживала без реєстрації з батьком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , який долучено представником позивача до матеріалів справи, подано з порушенням порядку подання доказів, визначеним ст. 83 ЦПК України, після пояснень сторін на стадії розгляду справи по суті, та необгрунтовано неможливості подання такого доказу разом з позовною заявою, у зв`язку з чим такий не може бути взятий до уваги судом.

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення спадкоємцю додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Виходячи із положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, за якими суд розглядає справи за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів учасників справи або витребуваних судом доказів, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Між тим, відмова у задоволенні вказаних вимог не позбавляє позивача права пред`явлення до суду позову про захист свого порушеного права в інший спосіб (встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності).

У порядку ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 вересня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3 .

РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_9 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: Новояворівська міська рада

Яворівського району Львівської області,

юридична адреса: м.Новояворівськ Яворівського району

Львівської області, вул.Шевченка, 2.

.

Суддя М.О. Білецька