Провадження № 2-з/522/301/22
УХВАЛА

15 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі

головуючого-судді Косіциної В.В.

за участі секретаря судових засідань Левченко К.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Своє клопотання ОСОБА_1 мотивує тим, що 07 вересня 2022 року йому стало відомо про арешт квартири. Забезпечення позову без внесення застави позивачем є порушенням його прав. На сьогоднішній день йому вже завдані збитки внаслідок арешту квартири, які має намір відшкодувати при відмові в задоволенні позову.

Розгляд заяви було призначено судом на 13 вересня 2022 року, проте, у зв`язку з необхідністю з`ясування додаткових обставин, перенесено на 15 вересня 2022 року.

15 вересня 2022 року до суду від представника ОСОБА_2 адвоката Серек-Басана Ю.В. надійшли заперечення проти заяви про скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки твердження ОСОБА_1 про неподання позивачем доказів до позовної заяви є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а незастосування судом зустрічного забезпечення не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, так як застосування зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просив задовольнити його заяву та скасувати арешт накладений на належну йому квартиру.

Представник ОСОБА_2 заперечували проти скасування арешту, посилаючись на те, що наразі існують всі підстави для існування арешту, оскільки між сторонами існує спір щодо квартири, що підтверджується поданим позовом до суду.

Розглянувши матеріали заяви, суд вважає, що відповідна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

31 серпня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №606.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва (справа №2-1416/2225/12) від 02 липня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

В подальшому, після розірвання шлюбу сторони знов почали проживати разом однією сім`єю у м. Миколаєві, але шлюб повторно не реєстрували.

15 січня 2019 року сторони спільно придбали квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 69,3 кв.м. Право власності вирішили зареєструвати за відповідачем ОСОБА_1 . Кошти на купівлю квартири були взяті в кредит у ПАТ «Державний ощадний банк України», у зв`язку з чим одночасно з реєстрацією права власності на квартиру було оформлено іпотечний договір та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис, що підтверджується інформаційною довідкою № 306095001 від 28.07.2022.

Після оформлення права власності на нерухоме майно 30 січня 2019 року було зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 у вказаній квартирі, що підтверджується відміткою у її паспорті.

В подальшому ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вказану кваартиру, оскільки має намір звернутись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 , за участю третьої особи про поділ майна.

За результатами автоматичного розподілу заява передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року накладено арешт на квартиру загальною площею 69,3 кв.м, яка розташована за АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відтак, заявник вважає, що накладення арешту на належну йому квартиру порушує його права як власника майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Як встановлено судом, 13 вересня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та розподілу майна.

Судом з`ясовано, що предметом позову ОСОБА_2 є в тому числі вимога про поділ спільного набутого майна. Отже, між сторонами існує спір щодо права власності на майно, а способом захисту свого права заявник обрав звернення з даним позовом.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу

Посилання ОСОБА_1 щодо завдання йому збитків накладенням арешту нічим не підтверджено, оскільки суду не надано доказів того, в якому розмірі та яким чином йому завдано збитків. При цьому, обґрунтування ОСОБА_1 про те, що хтось може дізнатись про існування арешту на його квартиру чим буде завдана репутаційна шкода не може слугувати підставою для скасування арешту зі спірної квартири.

Таким чином, судом були перевірені всі вказані вище обставини при накладенні арешту на спірну квартиру АДРЕСА_2 , з`ясована наявність реального спору щодо неї, а тому підстав вважати, що в існуванні арешту на зазначений об`єкт нерухомості відпала потреба чи він має бути знятий з інших підстав, у суду немає.

Більш того, суд переконаний, що існування арешту на вказану квартиру протягом розгляду судом справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, навпаки забезпечить дотримання права як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 у разі задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За таких обставин, суд враховуючи також те, що ОСОБА_2 була подана позовна заява до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, доходить висновку про те, що в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту складання повного тексту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст складений 21 вересня 2022 року.

Суддя Косіцина В.В.