УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.09.2022 Справа №607/11970/22 Провадження № 2/607/3122/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

УСТАНОВИВ:

08.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема : 1) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 2) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно з ч. 4 ст. 175 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим дана позовна заява вказаним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України за загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Також відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З аналізу вказаних вище положень цивільного процесуального законодавства вбачається, що застосування альтернативної підсудності за місцем проживання позивача можливе лише у виключних випадках, а саме у разі: 1) якщо на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти; 2) якщо позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача; 3) за домовленістю подружжя.

Звернувшись з даним позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, позивач послався на положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України та зазначив про можливість пред`явлення позову про розірвання шлюбу за його зареєстрованим місцем проживання.

Разом з тим позивачем не зазначено про наявність будь-яких обставин, які свідчать про можливість застосування альтернативної підсудності відповідно до вимог ч. 2 ст. 28 ЦПК України, а також не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Указане позбавляє суд можливості перевірити, чи даний позов поданий з дотриманням правил територіальної підсудності.

Крім цього, відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2 п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, фотокопії тощо цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте позивачем до позовної заяви додано копію квитанції № 0.0..1 від 07.09.2022 про сплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп., що не є належним доказом сплати судового збору у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного позивачеві слід виправити недоліки поданої позовної заяви шляхом зазначення обставин, які підтверджують, що розгляд справи за цим позовом належить до територіальної юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, а також надання доказів на підтвердження цих обставин, - у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи.

Також позивачеві слід виправити недоліки поданої позовної заяви шляхом подання оригіналу квитанції № 0.0..1 від 07.09.2022 про сплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надавши позивачеві строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Марциновська