Справа № 607/3690/21 Головуючий у 1-ій інст.суддя Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/811/1445/22 Суддя-доповідач у 2-ій інст. Мікуш Ю.Р.
О К Р Е М А Д У М К А
судді Мікуш Ю.Р.
20 вересня 2022 року м.Львів
у справі № 607/3690/21 за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради- про позбавлення батьківських прав.
Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 .

Вирішено позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року скасовано та прийнято нове рішення, відповідно до якого відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав відносно сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З постановою Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року не погоджуюся та маю окрему думку.

З матеріалів справи та пояснень відповідача ОСОБА_1 встановлено, що з 2012 року він не проживав разом із сім`єю, з цього часу з сином не мав зустрічей, в телефонному режимі ніколи не спілкувався, до сьогоднішнього дня сина не бачив.

Встановлено, що відповідач проживає в АДРЕСА_1 , хоч зареєстрований у АДРЕСА_2 .

На моє запитання чи відвідував школу де навчається син, цікавився у вчителів успіхами сина, чи звертався в органи опіки та піклування для визначення годин зустрічей із сином, відповідач відповів, що не цікавився, не звертався, але у майбутньому має намір це зробити.

Відповідач ОСОБА_1 не міг правильно пояснити у якій школі навчається його дитина, хоч проживає в одному місці. Не міг пояснити чи здорова дитина, чи є якісь труднощі. Відповідь була одна, що не хотів створювати конфліктів. Так як на стягнення аліментів позивач ОСОБА_2 позову не подавала, то він добровільно також не надавав ніякої матеріальної допомоги ні особисто, ні не пересилав поштовим чи іншим зв`язком грошей чи подарунків з нагоди різних дат і свят.

Отже, відповідач проявив повну бездіяльність, повністю усунувся від виховання дитини, від його утримання, не цікавився його розвитком, проблемами, здоров`ям, не знає і не хоче знати як дитина сприймає світ, яка його улюблена справа, предмет в школі і, взагалі, чим дитина харчується, не знає дитини в лице.

Вважаю, що якщо протягом свого свідомого життя з 2012 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не знає в лице свого біологічного батька ОСОБА_1 , не чув його голосу, не був у нього на руках, не зможе сприйняти такого як рідного батька і спонукання дитини для сприйняття ОСОБА_3 як батька, спілкування з ним, зустрічі може завдати дитині психологічну травму, озлобить його проти рідних людей, яким він довіряв (вітчима, якого сприймав як батька, проти матері тощо).

Статтею 164 СК України визначено перелік підстав з приводу яких батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, одною з яких є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідач ОСОБА_1 , будучи фізично повноцінним, свідомою людиною проявив вину перед сином, що не бере участі у його вихованні, спілкуванні. Відповідач ОСОБА_1 завжди буде біологічним батьком для дитини, однак в розумінні норм Сімейного кодексу України, відповідно до Конвенції про права дитини, відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» своїми винними діями, які полягають у повній бездіяльності щодо забезпечення якнайкращих інтересів дитини, повинен нести відповідальність перед державою за усунення від участі у вихованні дитини, спілкуванні з нею.

Колегія суддів у постанові зазначила, що незрозуміло на якій підставі орган опіки та піклування прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 . Однак, із висновку встановлено, що органом опіки та піклування було розглянуто матеріали цивільної справи № 607/3690/21 і, зокрема, Висновок шкільного психолога, який спілкується з дитиною, бачить її у школі, має інформацію від класного керівника, директора школи, а тому поведінка дитини, формування його бачення, сприйняття навколишнього світу, подій-все відбувається на очах школи, де дитина проводить значну частину дня і може висловити свою думку з того чи іншого питання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час перебуває у такому віці, що будь-яке нав`язування йому іншої думки, ніж він має, може викликати недовіру до найближчих йому людей. Якщо він до цього часу знає, що його батьком є вітчим і зараз прийде інший тато - це дитині буде психологічна травма.

Відповідно до ст.9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним з батьків чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Однак, зазначене стосується випадків, коли батьки цього хочуть і вживають всіх можливих і, навіть, не передбачених законом випадків. В даній ситуації, відповідач, який не є алкоголіком, наркоманом тощо сам свідомо ухилився від виховання та утримання дитини, яка не знає його, бабці, діда, родини по батьківській лінії, заслуговує на позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вважаю, що рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року є законним, обґрунтованим - таким, що відповідає вимогам ст.263, 264 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Постанова колегії суддів Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року не відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на нормах правах щодо захисту інтересів дитини, коли самі батьки виявляють бажання виконувати свої батьківські обов`язки.

Суддя Ю.Р.Мікуш