Справа № 204/4263/21
Провадження № 2-п/204/28/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:
головуючого судді Приваліхіної А.І.,
за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про встановлення порядку користування житловим приміщенням, -
19 серпня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви та про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року по цивільній справі № 204/4263/21 (а. с. 101-109).
В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про встановлення порядку користування житловим приміщенням, у якій 19 квітня 2022 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Вказано на те, що про існування вказаного рішення суду відповідачка ОСОБА_1 дізналася лише 12 серпня 2022 року, коли ОСОБА_2 зателефонувала їй та повідомила про рішення суду. Стверджує, що до цього часу вона не була обізнана про те, що позивачкою подано позовну заяву до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про встановлення порядку користування житловим приміщенням, за цим позовом сформовано справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер, відкрито провадження та винесено заочне рішення, оскільки ніяких відповідних документів (судових повісток, копії позовної заяви з додатками та інше) на її адресу не надходило і копію заочного рішення у відповідності до вимог ЦПК України рекомендованим листом із повідомленням вона не отримувала, хоча періодично перевіряла наявність не отриманої кореспонденції у місцевому поштовому відділенні. Вказує на те, що лише 17 серпня 2022 року її представниця змогла ознайомитися з матеріалами вказаної цивільної справи та самим заочним рішенням. Після цього їй стало відомо про те, що в матеріалах справи містяться лише конверти, направлені судом на її зареєстровану адресу, але повернуті на адресу суду за закінченням строку зберігання, а тому вважає, що це не є належним чином повідомленням сторони про місце, дату та час слухання справи, а також не є доказами, які б свідчили про навмисне ухилення відповідачки від отримання повісток та судових викликів по справі. Також вказує на те, що судом не було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, через що прохає суд поновити їй строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.
Крім того, зазначає, що вона не погоджується з позовними вимогами щодо встановлення порядку користування житловим приміщенням, вважає їх необґрунтованими, неправомірними та безпідставними, а висновок суду першої інстанції про можливість виділення в користування сторін житлових приміщень в квартирі за АДРЕСА_1 відповідно до їх часток у такій квартирі, помилковим. Вказує на те, що судом не було встановлено неможливість виділу у користування кожному із співвласників у натурі частини спірного нерухомого майна, розмір якої був би співмірним розміру частки у праві власності на спільне майно, без порушення їх прав. Також зазначає, що в спірній квартирі проживає/зареєстрована малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є рідною онукою позивачки та відносно якої також встановлюється порядок користування житловим приміщенням, а тому Органи опіки та піклування, які здійснюють контрольні функції з метою запобігання порушенню прав неповнолітніх, повинні були надати висновок стосовно своєї позиції в інтересах двох дітей відносно встановлення порядку користування спірною квартирою. Крім того, зазначає, що оскільки у спірній квартирі проживають та зареєстровані троє осіб (мати та двоє дітей), а житлова площа складає 34,1 кв. м., позивачка фактично буде четвертою особою, тобто на кожного власника квартири припадає 15,5 кв. м. загальної площі та 8,5 кв. м. житлової площі, а відтак визначення порядку користування квартирою призведе до погіршення житлових умов цих осіб. Також вказує на те, що порядок користування спірною квартирою, який просить визначити позивачка, не відповідає їхнім часткам у праві власності на квартиру та призведе до порушення прав інших співвласників, виходячи із розміру належної їм частки у спірному майні. Тому вважає, що судом не було з`ясовано обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, судом було прийнято до уваги неналежні докази та визнано доведеними факти, що не відповідають дійсності, і взагалі були відсутні підстави, які б слугували прийняттю рішення про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , через що вказане рішення підлягає перегляду (а. с. 101-109).
У судове засідання заявниця ОСОБА_1 , яка є законним представником ОСОБА_3 , та її представниця адвокатка Пантилеєнко З.С., не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 134), причини неявки суду не відомі.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за її відсутності, в якій прохала у її задоволенні відмовити, заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року залишити без змін (136).
Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
При цьому, приписами ч. ч. 2-4 ст. 284 ЦПК України визначено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2022 року на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернуто конверт (а. с. 95), яким судом на адресу відповідачок направлялася копія судового рішення у цій справі.
15 серпня 2022 року на офіційну електронну адресу Красногвардійського районного суду
м. Дніпропетровська представницею відповідачки ОСОБА_1 адвокаткою Пантилеєнко З.С., було подано заяву про ознайомлення з матеріалами судового рішення (а. с. 97-100), з якими вона ознайомилася 17 серпня 2022 року, підтвердженням чого є розписка в матеріалах справи (а. с. 98).
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, із даною заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви та про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року по цивільній справі № 204/4263/21 ОСОБА_1 звернулася до суду 19 серпня 2022 року, тобто в межах строку на його перегляд.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність поновлення відповідачці ОСОБА_1 строку на звернення до суду із цією заявою про перегляд судового рішення.
Разом з цим, суд зазначає, що приписами ч. 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджали явці в судове засідання. Дані обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами.
Відповідач повинен також вказати докази, що можуть вплинути на зміст прийнятого заочного рішення. До них варто віднести такі докази, які мають значення для справи, і можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного винесеному цілком або частково, або зміні рішення.
Наявність підстав для перегляду рішення необхідна в їх сукупності. При відсутності хоча б однієї з них заочне рішення не підлягає перегляду.
У заяві про перегляд заочного рішення заявниця, з-поміж іншого, зазначає про те, що жодних документів (судових повісток, копії позовної заяви з додатками, копії самого заочного рішення та інше) вона не отримувала. Більш того, ОСОБА_1 стверджує, що вона періодично перевіряла наявність не отриманої кореспонденції у місцевому поштовому відділенні, однак жодних листів там не було. При цьому, конверти, які направлялися судом на її адресу та повернуті на адресу суду «за закінченням строку зберігання», вона вважає неналежним повідомленням сторони про місце, дату та час слухання справи.
Однак суд не може погодитися з такими доводами заявниці, оскільки вони спростовуються наступним.
Приписами ч. 4 ст.130 ЦПК України визначено, що у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з матеріалів справи, 05 листопада 2021 року на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а не як стверджує заявниця «за закінченням терміну зберігання», повернуто конверти (а. с. 61-62), якими відповідачкам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 направлялись позовна заява з додатками, копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка, що відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням сторони про місце, дату та час розгляду справи.
Крім того суд зазначає, що в матеріалах справи містяться оголошення про виклик відповідачок в судові засідання шляхом розміщення на офіційному сайті Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відповідних оголошень (а. с. 69, 70, 79, 84, 85).
Суд звертає увагу на те, що твердження відповідачки про те, що вона періодично перевіряла наявність не отриманої кореспонденції у місцевому поштовому відділені, але її там не було, не відповідають дійсності, оскільки спростовується матеріалами справи, зокрема, поштовим відправленням (а. с. 95), яким судом на адресу відповідачок направлялася копія оспорюваного рішення суду та, яке повернуте на адресу суду із відмітною «за закінченням терміну зберігання», тобто зі спливом 30 днів його зберігання у поштовому відділенні, що вказує на намагання останньої за будь-яких умов уникнути отримання поштової кореспонденції від суду.
Разом з цим, суд зазначає, що для скасування заочного рішення по справі окрім встановлення того, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, необхідне одночасне надання доказів, на які він посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Однак, у поданій заяві відповідачка взагалі не посилається на «нові», невраховані судом докази, які б визначали необхідність перегляду заочного рішення, а вказані нею доводи по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору, що може бути предметом апеляційного перегляду, але ніяк не підставою для скасування заочного рішення.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року «Устименко проти України» вказав на те, що «…право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року по цивільній справі № 204/4263/21, у зв`язку з чим вказану заяву слід залишити без задоволення відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачці оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 260-261, 280-288, 353 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про встановлення порядку користування житловим приміщенням, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Приваліхіна