№ 336/3092/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участі: секретаря судового засідання Журавель Д.В., представника позивача адвоката Іващенко М.В., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ззвернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В позові зазначала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася донька ОСОБА_4 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2013 року вирішене питання про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки у вигляді 1/4 частини усіх видів доходів відповідача - до повноліття доньки. Позивач також вказала, що відповідач не виконує рішення суду та не сплачує аліменти, заборгованість за аліментами (за даними Вознесенівського ВДВС) за період 04.10.2012 по31.03.2019 року складає 120782, 01 грн. Позивач, посилаючись на те, що за розрахунком пеня за несплачені аліменти складає 1122965, 12 грн., вказала, що оскільки за законом пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, просила суду стягнути з відповідача пеню у розмірі заборгованості за аліментами 120782,01 грн.

Дана справа перебувала в провадженні судді Дмитрюк О.В.

24.10.2019 року було ухвалено заочне рішення, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто на її користь з ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 120782 грн. 01 коп. (а. с. 26-29).

13.05.2021 року до суду від ОСОБА_3 надійшла заява про скасування заочного рішення, в якій він, посилаючись на те, що він не отримував копію судового рішення, про наявність такої справи і про дати судових засідань взагалі не знав, вказав, що його представник отримала копію заочного рішення лише 21.04.2021 року, а тому в окремій заяві просив поновити передбачений законом тридцяти денний строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення (а. с. 40-44; 66-68).

14.05.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупановою І.Б. було прийнято заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання (а. с. 70).

17.06.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяву відповідача ОСОБА_3 про скасування заочного рішення задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2019 року в справі за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасовано (а. с. 102-104).

17.09.2021 року було проведено повторний автоматизований розподіл даної справи, в зв`язку з відставкою судді ОСОБА_5 . За результатами повторного розподілу суддею-доповідачем визначено суддю Боєва Є.С. (145-146).

Судове засідання, призначене на 11.10.2021, відкладено за клопотанням представника відповідача (а. с. 148; 150).

Судове засідання, призначене на 01.11.2021, відкладено за клопотанням представника позивача (а. с. 152).

30.11.2021 від ОСОБА_2 надійшла уточнена позовна заява, в якій вона вказала, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2021 року (справа № 336/2307/21) ОСОБА_3 звільнено від сплати аліментів і від заборгованості з аліментів з 11.04.2018 року по 31.07.2021 року. Позивач також зазначила, що на день звернення з уточненою позовною заявою відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з 04.10.2012 року по 11.04.2021 року, яка становить 101806, 61 грн., а пеня складає 107487,61 грн. Враховуючи приписи Сімейного Кодексу стосовно того, що пеня не може перевищувати 100 % заборгованості, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої доньки пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 101806, 61 грн. за період з 04.10.2012 року по 31.03.2018 року включно (а. с. 156-158).

Судове засідання, призначене на 08.12.2021 , відкладено за клопотанням представників сторін (а. с. 167; 184).

21.01.2022 року від ОСОБА_2 надійшла уточнена позовна заява, в якій вона вказала, що відповідно розрахунку заборгованості від 12.01.2022 року, виданого Вознесенівським ВДВС, заборгованість зі сплати аліментів на 10.04.2018 року складає 101 466, 55 грн. Враховуючи, що на її користь 25.05.2021 року було перераховано аліменти у розмірі 3220, 35 грн., тому заборгованість стала складати 98 246,20 грн., проте пеня перевищує суму заборгованості, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої доньки пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі заборгованості 98246, 20 грн. - за період з 04.10.2012 року по 01.04.2018 року включно (а. с. 188-190).

24.01.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначалося, що відповідач не визнає в повному обсязі позовні вимоги, оскільки вважає, що розмір заборгованості зі сплати аліментів та пені є завищеним, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2021 року в справі № 336/2307/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати боргу позивача ОСОБА_3 було звільнено від сплати аліментів і від заборгованості з аліментів за період з 11.04.2018 року по 31.07.2021 року. Представник відповідача зазначила, що в цьому судовому рішенні, яке набрало законної сили, в мотивувальній частині встановлено наступне: «Заборгованість по аліментам в розмірі 86 604, 59 грн., що утворилася до 11.04.2018 року, має бути сплачена Виноградовим», тобто, позивачем не враховано зазначене судове рішення, а сума заборгованості є завищеною (а. с. 199-201).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 з наступних підстав.

Під час ухвалення рішення суд у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_2 у своїх уточнених позовних заявах вказувала на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2021 року в справі № 336/2307/21 ОСОБА_3 звільнено від сплати аліментів і від заборгованості з аліментів з 11.04.2018 року по 31.07.2021 року (а. с. 188-190; 195-197).

Також позивач, посилаючись на розрахунок заборгованості від 12.01.2022 , здійснений старшим виконавцем Вознесенівського відділу ВДВС, вказувала, що заборгованість ОСОБА_3 по аліментам станом на 10.04.2018 року складає 101 466, 55 грн. (а. с. 191-194).

Оскільки 25.05.2021 року на її користь було перераховано аліменти у розмірі 3220, 35 грн., остаточна загальна сума заборгованості складає 98246, 20 грн. Також позивач вказала, що пеня за розрахунком складає суму, яка перевищує загальний розмір заборгованості, відтак в силу положень Сімейного Кодексу України просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі заборгованості в сумі 98 246, 20 грн. (а. с. 195-197).

Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2021 року в справі № 336/2307/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати боргу, яке набрало законної сили, позивача ОСОБА_3 було звільнено від сплати аліментів і від заборгованості з аліментів за період з 11.04.2018 року по 31.07.2021 року в сумі 145 276,06 грн. Як видно з мотивувальної частини, судовим рішенням встановлено: «Заборгованість по аліментам в розмірі 86 604,59 грн., що утворилася до 11.04.2018 року, має бути сплачена ОСОБА_6 » (а. с. 202-204).

При вирішенні даного спору суд виходить з обставини, встановлених вищевказаним рішенням суду у цивільній справі № 336/2307/21 , що набрало законної сили, та не потребують доказування, та вважає, що пеня має бути обчислена з розміру заборгованості ОСОБА_3 у сумі 86604, 59 грн. Проте, при ухваленні судового рішення суд також бере до уваги те, що з 30.04.2021 року з банківської картки ОСОБА_7 було списано 3220,35 грн. як стягнення по виконавчому листу, що також зазначено в тексті розрахунку заборгованості від 12.01.2022 , здійсненого старшим виконавцем Вознесенівського відділу ВДВС, та підтверджено позивачем ОСОБА_2 у тексті уточненої позовної заяви (а. с. 170; 194; 195-197). Тобто, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів складає: 86 604, 59 грн. 3220, 35 грн. = 83 384, 24 грн.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Виходячи з того, що при розрахунку пені за такою формулою розмір пені перевищує розмір загальної заборгованості зі сплати аліментів, суд враховує приписи частини 1 статті 196 СК України та вважає, що стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає пеня в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, а саме в розмірі 83 384, 24 грн.

Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що позивача ОСОБА_2 звільнено від оплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів (в тому числі, пені за несплачені аліменти), судовий збір в сумі 768, 40 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 82, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 04.10.2012 по 01.04.2018 у розмірі 83384, 24 грн. (вісімдесят три тисячі триста вісімдесят чотири гривні 24 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складений 22.08.2022.

Суддя Є.С. Боєв

16.08.22