Житомирський апеляційний суд
Категорія 55 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/13909/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Підприємство об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих»

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (далі управління). Просив визнати протиправними дії Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради щодо скасування реєстрації його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача поновити реєстрацію місця проживання за вищевказаною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він із дружиною ОСОБА_2 , є особами з інвалідністю 1-ої групи по зору та членами Українського товариства сліпих. У період із 2002 року по 2009 рік він був працівником Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих». Його дружині, як працівнику Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», була надана житлова площа у гуртожитку, який належить Громадській організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», та виданий ордер на вселення у житлове приміщення кімнати АДРЕСА_2 . Листом від 15 березня 2018 року Підприємство об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» повідомило його про надання згоди на здійснення реєстрації його місця проживання за відповідною адресою. Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради 26 березня 2019 року проведено реєстрацію його місця проживання в кімнаті АДРЕСА_2 . В подальшому реєстрація місця проживання скасована з підстав надання неповних та недостовірних відомостей. Переконаний, що надав усі необхідні документи для реєстрації місця проживання відповідно до вимог чинного законодавства. Будь-яких недостовірних відомостей не подавав.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2021 року дії Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради визнані протиправними, а відповідача реєстрацію місця проживання позивача зобов`язано поновити.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, третя особа Підприємство об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» (далі підприємство УТОСа або Підприємство ОГ «ЖУВП УТОС») подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що спільним рішенням адміністрації підприємства УТОСа та профспілкового комітету цього підприємства від 28 вересня 2009 року ОСОБА_2 виділена для проживання кімната АДРЕСА_2 . Для вселення в кімнату видано ордер №12, в якому вказано осіб, які вправі вселитися до кімнати: ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , 2003 року народження. Позивач до жовтня 2018 року був зареєстрований в іншому населеному пункті України та мав там у приватній власності нерухоме майно. На переконання скаржника, ОСОБА_1 вселився до кімнати №4 гуртожитку самоправно та проживав без правових підстав. Проживання характеризується періодичністю. Внаслідок відсутності правових підстав для проживання, листом від 15 березня 2018 року №60 Підприємство ОГ «ЖУВП УТОС» запропонувало ОСОБА_1 у місячний термін зареєструвати своє місце проживання в зазначеній кімнаті. Однак, у місячний термін позивач не зареєстрував місця проживання, а тому згода підприємства УТОС чинність втратила. Адміністрація підприємства УТОС неодноразово листами роз`яснювала позивачу та його дружині порядок вселення та реєстрації ОСОБА_1 в гуртожитку. ОСОБА_2 відмовилася від укладення договору найму житла, а її твердження про укладення такого договору при вселенні є необґрунтованими, оскільки остання не змогла надати договору найму жилого приміщення. ОСОБА_1 в заяві про реєстрацію місця проживання, як підставу зазначив ордер №12 від 28 вересня 2009 року, але за ордером право на вселення набули лише його дружина та син. Окрім того, замість згоди власника житла або його уповноважених органів на реєстрацію місця проживання особи в житлі надав згоду ОСОБА_2 , яка не є власником або співвласником зазначеної кімнати в гуртожитку. Вважає, що рішення Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства. Суд першої інстанції допустив неповноту та неправильно встановив обставини, які мають істотне значення для розгляду справи, вибірково та необґрунтовано витлумачив норми законодавства, неналежно дослідив докази та надав їм хибної оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зокрема зазначають, що черговий дозвіл на вселення та реєстрацію місця проживання позивача підприємство УТОСа надало листом від 15 березня 2018 року, яким підтвердило факт законного проживання позивача у гуртожитку протягом тривалого часу та надало згоду на реєстрацію його місця проживання у кімнаті №4. Отже, підприємство УТОСа не заперечувало щодо вселення та проживання позивача разом із дружиною і сином у кімнаті гуртожитку та з вимогою про виселення позивача до суду не зверталося. У відповідача був повний пакет документів для правомірної реєстрації місця проживання позивача разом із дружиною та сином, а подальше неправомірне зняття позивача з реєстраційного обліку відбулося всупереч законодавства України. Підприємство УТОСа, надавши згоду на проживання та реєстрацію місяця проживання, підтвердило, що поселення позивача у гуртожиток не є самоправним зайняттям житлового приміщення, а тому порядок вселення у гуртожиток не порушено.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» адвокат Вінковський О.Р. апеляційну скаргу підтримав. Просить її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що підприємство УТОСа не надає дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у кімнаті гуртожитку громадської організації УТОС, оскільки його дружина ОСОБА_2 відмовляється укласти договір найму житла, який наразі є обов`язковою підставою для проживання у гуртожитку. У разі укладення ОСОБА_2 договору найму житла Підприємство ОГ «ЖУВП УТОС» не бачить перешкод у поновленні реєстрації місця проживання чоловіка останньої за адресою кімнати гуртожитку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Могильницький В.Ю. просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, оскільки вважають рішення законним та обґрунтованим, а висновки суду такими, що відповідають обставинам справи. Наголосили на тому, що ОСОБА_1 має особливі заслуги перед Україною та йому встановлена пенсія по інвалідності.

Третя особа ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Пояснила, що вони із позивачем обидва інваліди першої групи по зору, перебувають у реєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_4 . Вона побоюється підписувати договір найму, оскільки адміністрація підприємства УТОСа прагне укласти договір на рік, а у подальшому договір на новий строк може не продовжити. Тоді вона із сином будуть позбавлені житла, а іншого житла у них немає. Відношення підприємства УТОС до неї не сприяє збереженню її сім`ї, а громадська організація мала б допомагати незрячим людям.

Представник відповідача Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився. Від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі його представника, у якому одночасно зазначено, що просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Під місцем проживання у даному випадку слід розуміти житло, розташоване на території адміністративно територіальної одиниці, в якому особа проживає. Місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Гуртожиток це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконкомі відповідної ради.

Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування (про зняття з реєстрації місця проживання) із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Реєстрація місця проживання в гуртожитках здійснюється відповідно до Правил реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207.

Для реєстрації місця проживання особа подає: 1) заяву; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору; 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласника житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); 5) військовий квиток або посвідчення про прописку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заява про зняття з реєстрації місця проживання особи (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи (зі змісту п.18 Правил реєстрації місця проживання).

За положеннями п.28 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація місця проживання особи скасовується в разі її проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації місця проживання особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації особи. Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 03 жовтня 2018 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7 т.1). 26 березня 2019 року місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано постійно за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7 зворот), а 16 квітня 2019 року позивач знятий з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою (а.с.215 т.1).

За зверненнями Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради Макогоновою О.А. проведена перевірка щодо правомірності реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . За результатами складений висновок від 16 квітня 2019 року №10-09/168 про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45 т.1). Так, у висновку зазначено, що ОСОБА_1 було надано звірену мокрою печаткою Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» копію ордера від 28 вересня 2009 року №12 на житлову площу гуртожитку, виданого ОСОБА_2 на сім`ю 2 чол.: вона та дитина ОСОБА_3 , 2003 року народження, яка дала згоду на реєстрацію ОСОБА_1 за адресою гуртожитку: АДРЕСА_1 . У разі відсутності ордеру реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї. Поселення у гуртожиток, який належить Українському товариству сліпих на праві власності, відбувається за спільним рішенням адміністрації, профспілкового комітету та правління ВПО «Житомирського УВП УТОС». Із повідомлення від 16 квітня 2019 року №10-26/8 слідує, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 скасована у зв`язку з наданням недостовірної інформації (а.с.46 т.1).

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, який не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У матеріалах справи містяться документи, які стали підставою для реєстрації місця проживання ОСОБА_1 : копія заяви про реєстрації місця проживання від 26 березня 2019 року; копія корінця ордера на жилу площу в гуртожитку №12 від 28 вересня 2009 року; копія військового квитка; копія картки реєстрації особи; копія лист-повідомлення Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» від 15 березня 2018 року №60 (а.с.207-216 т.1). При поданні документів до органу реєстрації у заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 вказав як на підставу для реєстрації (право на проживання у кімнаті гуртожитку) ордер від 28 вересня 2009 року. Також у заяві про реєстрацію місяця проживання є згода ОСОБА_2 на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 на випадок відсутності документа, що підтверджує право на проживання у кімнаті гуртожитку. Із ксерокопії корінця ордера на жилу площу в гуртожитку №12 від 28 вересня 2009 року вбачається, що ордер виданий на підставі спільного рішення адміністрації та профкому Житомирського УВП УТОС від 28 вересня 2009 року; ордер виданий ОСОБА_2 , яка працює на Житомирському УВП УТОС, на право зайняття з сім`єю 2 особи житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 , розмір 16,2 кв.м. Склад сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2003 року народження, син. Зі змісту листа-повідомлення Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» від 15 березня 2018 року №60 слідує, що третя особа зверталася до позивача з приводу його тривалого проживання в гуртожитку без належної реєстрації свого місця проживання та з проханням в місячний термін зареєструвати своє місце проживання в гуртожитку підприємства. При цьому чітко вказано, що згоду на реєстрацію керівництво «Житомирського УВП УТОС» надає.

Надані позивачем для реєстрації місця проживання документи надавали можливість встановити, що ОСОБА_1 просить реєструвати його місце проживання у кімнаті гуртожитку, власником якого є Громадська організація «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», та він до ордеру не включений, а ордер виданий його дружині, як працівнику підприємства УТОСа (наразі Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих»), на сім`ю у складі лише двох осіб, тобто неї та неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Навіть за нормами Примірного положення про користування гуртожитками, яке затверджене постановою КМУ від 20 червня 2018 року №498, члени сім`ї, крім малолітніх та неповнолітніх дітей, мають право на вселення лише з дозволу організації, яка здійснює управління гуртожитком, та письмової згоди всіх повнолітніх осіб, які проживають в окремому приміщенні гуртожитку, за адресою якого заявник бажає зареєструвати своє місце проживання. Позивач надав органу реєстрації лист-повідомлення від 15 березня 2018 року №60, який дійсно видавало підприємство УТОСа відповідного змісту. Інше питання, що учасники справи по-різному розуміють строк тривання згоди керівництва Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» на реєстрацію місця проживання позивача. Отже, ОСОБА_1 недостовірної інформації органу реєстрації не надавав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач до жовтня 2018 року був зареєстрований в іншому населеному пункті України та мав там у приватній власності нерухоме майно не змінює висновків суду першої інстанції, оскільки питання правомірності надання (виділення) ОСОБА_2 кімнати у гуртожитку не оскаржується у даній справі, а судового рішення з цього приводу в іншій справі також не ухвалювалося. Проте, обставина перебування позивача у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 із 27 листопада 2000 року має правове значення, оскільки доводить наявність сім`ї, враховуючи, що належними та допустимими доказами не спростовано пов`язаність подружжя спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків, а також у листі №60 підприємство УТОСа визнає довготривале проживання позивача разом із дружиною та сином у кімнаті гуртожитку, але без реєстрації місця проживання.

Як уже зазначалося вище, власником будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 є Громадська організація «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», ідентифікаційний код 00021195 (а.с.23 т.1).

Відповідно до приписів 4.4 Положення про гуртожитки Українського товариства сліпих, які є на балансі підприємств і організацій товариства, затвердженого постановою президії ЦП УТОС від 19 грудня 2017 року, особи, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відокремленому користуванні, мають право вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім`ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і первинної організації УТОС та письмової згоди членів сім`ї особи, які проживають разом із нею.

Учасниками справи не заперечується, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_4 знаходиться на балансі підприємства УТОС - Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», ідентифікаційний код 03967620, яке листом від 15 березня 2018 року надало позивачу згоду на реєстрацію свого місця проживання в гуртожитку. Така обставина не змінює висновку про те, що третя особа допускала (за мовчазною згодою) довготривале проживання позивача із сім`єю у кімнаті гуртожитка (окремому приміщенні), з позовом до суду про його виселення та інших компетентних органів з цього приводу не зверталася, а не погоджувалася лише з проживанням позивача без реєстрації, що породжувало у позивача законні сподівання та правомірні очікування, коли він та його дружина є людьми з особливими потребами та обмеженими можливостями (особами з інвалідністю 1-ої групи по зору), які не мають іншого житла та мають достатньо триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання, на позитивне вирішення питання щодо надання власником гуртожитку дозволу на реєстрацію місця проживання позивача разом із дружиною та сином у кімнаті гуртожитку, тобто зачіпається речове права позивача на проживання та користування кімнатою у гуртожитку разом із іншими членами його сім`ї.

Відмову в наданні дозволу на реєстрацію місця проживання позивача підприємство УТОСа обґрунтовує тим, що дружина позивача відмовилася укласти договір найму житла. Проте, дружина позивача у 2009 році вселилася до кімнати гуртожитку разом із сином в зв`язку з роботою, а не на підставі цивільно-правової угоди, вселення відбулося на підставі ордера, а не самоправно, а тому в даному випадку відсутність підписаного договору найму не припиняє статусу ОСОБА_2 як наймача кімнати у гуртожитку. Відмову дружини позивача від підписання договору найму не можна вважати достатньо законною підставою для підприємства УТОСа, щоб відмовити у наданні позивачу дозволу на його реєстрацію місця проживання разом із сім`єю, оскільки існують правові механізми вирішення такого питання, зокрема, звернення до суду із відповідним позовом. Окрім того, у заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 надала згоду не як власник житла, а як член сім`ї позивача, який проживає у кімнаті, де виявив бажання зареєструвати своє місце проживання її чоловік.

За таких обставин, реєстрація місця проживання позивача була здійснена органом реєстрації у відповідності до положень законодавства, а тому підстав для її скасовування не було. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, апеляційний суд керується аксіомою цивільного судочинства: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відповідно до частини першої ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян «Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: