Дата документу 06.09.2022 Справа № 336/2797/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2797/21 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-з/807/49/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
«06» вересня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Дашковської А.В.,
суддів: Кримської О.М.,
Кочеткова І.В.,
секретар: Ільїна Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Просив: визнати протиправними дії КЕВ м. Запоріжжя та Комісії з контролю та забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями щодо відмови в наданні житла для постійного користування (шляхом виключення його з числа службового житла Міністерства оборони України) військовослужбовцям Запорізького гарнізону; скасувати протокол засідання комісії з контролю забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 02.10.2020 року №11; визнати за ним та членами його родини право на виключення з числа службового житла квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , жилою площею 30,5 кв.м; зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя подати до Запорізької міської ради Запорізької області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , жилою площею 30,5 кв.м; стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя та комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, в особі Міністерства оборони України, щодо відмови ОСОБА_1 в наданні житла для постійного користування (шляхом виключення його з числа службового житла Міністерства оборони України) військовослужбовцям Запорізького гарнізону.

Визнано за ОСОБА_1 та членами його родини право на виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , жилою площею 30,5 кв.м.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя подати до Запорізької міської ради Запорізької області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , жилою площею 30,5 кв.м.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на користь держави судовий збір в розмірі 340,50 гривень.

Стягнуто з Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, в особі Міністерства оборони України, на користь держави судовий збір в розмірі 340,50 гривень.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року у цій справі залишено без змін.

В лютому 2022 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернуся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3500 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

Відповідачами у справі обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу подано не було.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 правнича допомога в суді апеляційної інстанції надавалась адвокатом Примак О.М. на підставі договору №15 про надання правової допомоги від 10 січня 2022 року, ордеру серії АР № 1079559 від 18 січня 2022 року.

Представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 надано акт від 18 січня 2022 року виконаних робіт згідно договору №15 від 10 січня 2022 року, згідно з яким були надані послуги по складанню відзиву на апеляційну скаргу (2000 грн.), представленню інтересів в судовому засіданні 01 лютого 2022 року (1500 грн.), розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 3500 грн., квитанції від 18 січня 2022 року про сплату 2000 грн. та 1500 грн. (т. 1, а.с.222-224).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та підлягають стягненню на користь позивача.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що за вимогами ст. 141 ЦПК України розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу залежить від розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 має право на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 625 грн.

Вказана компенсація підлягає стягненню не лише з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, як просив позивач, а й з Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України як співвідповідача у справі по 1 312,50 грн. з кожного співвідповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 1 312 (тисяча триста дванадцять) гривень 50 копійок.

Стягнути з Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 1 312 (тисяча триста дванадцять) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 вересня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова