Провадження №2/447/346/22
Справа №447/790/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

01.09.2022 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Процесуальні дії у справі.

13.04.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову покликався на те, що 30.08.2021 близько 23:30 год. по вул. Загуменній у м. Миколаїв Львівської області відповідач ОСОБА_2 , керуючи велосипедом марки «Атлант» на перехресті із вул. Львівська не виконав вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» п. 16.11. ПДР України та допустив зіткнення із транспортним засобом автомобілем марки «MERCEDES-BENZ E220 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, сірого кольору, власником якого є позивач, та яким керував син позивача ОСОБА_3 , унаслідок чого автомобіль зазнав технічних пошкоджень. Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 16.12.2021 у справі №447/3852/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №06 від 27.01.2022, долученого до позову, вартість матеріального збитку, завданого вищевказаному автомобілю складає 15 187,13 грн. та наведено перелік необхідних ремонтних робіт автомобіля. При цьому, позивач просить врахувати, що ним до отримання висновку експерта було проведено заміну номерного знаку та його рамки, замінено вітрове скло. Вартість наведених робіт виявилася меншою, ніж зазначено у висновку експерта, відтак, просить відшкодувати суму, вказану та визначену у копіях чеків, долучених до позовної заяви. Таким чином, просить стягнути з відповідача завдану позивачу майнову шкоду у розмірі 19 107,66 грн. Крім того, просить покласти на відповідача судові витрати у справі витрати на професійну правову допомогу та судовий збір.

27.04.2022 до суду надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 28.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву.

Відповідач 10.06.2022 отримав копію ухвали суду від 28.04.2022, копію позовної заяви та доданих до неї документів, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 59).

Крім того, відповідач ознайомлювався із даною цивільною справою у приміщенні суду 22.06.2022 (а.с. 60).

Відзиву в установлений строк відповідач не подав, однак, 03.08.2022 звернувся до суду із заявою, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Крім цього, просив суд встановити всі фактичні обставини справи, врахувати стан його здоров`я, травми, які отримав під час ДТП, його незадовільний фінансовий стан. Вказав, що сума понесених позивачем витрат є штучно завищеною та не відповідає реальному технічному стану його автомобіля на момент ДТП. Вважає, що автомобіль було пред`явлено експерту запізно, а саме через 4,5 місяців після ДТП, що надає можливість припускати, що пошкодження були отримані як до ДТП, так і після неї. Зазначив, що при ДТП вдарився плечем у лобове скло транспортного засобу, яке потріскало, однак, не випало, інших пошкоджень, крім кількох подряпин з лівого боку автомобіля, не спричинив, оскільки був перекинутий разом із велосипедом через капот. При визначенні розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу просив урахувати критерії їх реальності, а також розумності їх розміру (а.с. 62-63).

04.08.2022 постановлено ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

01.09.2022 представник позивача подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити. Водночас, представником позивача було долучено докази понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4 200,00 грн. (а.с. 67-72).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП України у Львівській області Пікневича Р.Р. від 12.11.2021 кримінальне провадження, внесене 31.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 8-9).

Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 16.12.2021 у справі №447/3852/21, яка набрала законної сили 28.12.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (а.с. 10).

Вищевказаною постановою встановлено наступне. 30.08.2021 о 23:30 год. у м. Миколаїв по вул. Загуменній ОСОБА_2 , керуючи велосипедом марки «Атлант» на перехресті із вулицею Львівська не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у результаті чого ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так як обставини події встановлені і викладені постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 16.12.2021 у справі №447/3852/21, такі є обов`язковими та враховуються судом при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ця постанова.

Відтак суд прийшов висновку, що факт вчинення ДТП та наявності вини ОСОБА_2 не підлягає доказуванню.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «MERCEDES-BENZ E220 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 2003 року випуску, є ОСОБА_1 (а.с. 6, 28).

Відповідно до висновку експерта №06 від 27.01.2022 судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору №307-21 від 21.12.2021, вищевказаного автомобіля, виконаною судовим експертом Вербовим В.В., з додатками, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля без ПДВ складає 146 681,32 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на момент дослідження становить 25 503,31 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля внаслідок пошкодження під час ДТП 30.08.2021 на момент дослідження становить 15 187,13 грн. (а.с. 11-28).

Повноваження судового експерта долучено до матеріалів позову (а.с. 29-34).

Судовим експертом на адресу відповідача скеровувалося повідомлення про проведення експертизи транспортного засобу позивача, яке було отримано відповідачем (а.с. 35-37).

З копій товарних чеків від 30.11.2021 та 02.12.2021, видаткової накладної №42535 від 19.09.2021, квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 30.11.2021, позивач витратив 5 650,00 грн. на автоскло вітрове до автомобіля марки «MERCEDES 211» зі встановленням, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 321,00 грн. на номерний знак НОМЕР_1 , а також на рамку до номерного знаку; 1 350,00 грн. на послуги автостоянки (а.с. 38, 39, 40, 41).

На підтвердження позовних вимог щодо стягнення витрат на проведення вищевказаної експертизи позивачем до матеріалів позовної заяви подано копію рахунку-фактури №6 від 17.01.2022 на 2 900,00 грн. та квитанції про сплату цієї суми, а також копію фіскального чеку від 17.01.2022 на суму 400,00 грн. за оплату палива (а.с. 42, 43).

Крім того, позивачем долучено копії схеми ДТП від 31.08.2021 та фотокопії стану пошкоджень автомобіля із реєстраційним номером НОМЕР_1 , отриманих на запит до слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (а.с. 44-50).

Оцінка суду.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

У постанові Верховного Суду України у справі №6-183цс14 від 03.12.2014, викладено правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Спричинення вказаних у позовній заяві наслідків перебуває у причинному зв`язку із діяннями ОСОБА_2 , якого на підставі постанови Миколаївського районного суду Львівської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно положень ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, позов у частині стягнення з відповідача заподіяної майнової шкоди у розмірі 19 107,66 грн., що складається із 5 650,00 грн. витрати на заміну вітрового скла, 321,00 грн. та 171,00 грн. заміни номерного знаку та рамки такого, 1 171,66 грн. ремонтних робіт, визначених у висновку експерта, 7 144,00 грн. фарбування капотут та бамперу, 1 350,00 грн. вартість стоянки для автомобілів, 3 300,00 грн. вартість проведення експертизи та купівлю палива, підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивач у позовній заяві вказав, що очікує понести інші витрати, зокрема, витрати на правову допомогу, окрім як витрат на оплату судового збору, у розмірі 5 000,00 грн.

Так, згідно позиції ВС у справі №826/1216/16 від 27.06.2018, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане також знаходить своє підтвердження у правовій позиції ВС, викладеній у справі №638/7748/18 від 23.11.2020.

Водночас, згідно постанови ВС у справі №185/5421/21 від 31.01.2022, Верховний Суд вказав на те, що якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, така за весь час дії договору не змінюється залежно від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідно до копії договору №09/22 Ц про надання правничої допомоги від 13.04.2022 (а.с. 68-69) та додаткового договору про розмір надання правової допомоги та гонорару від 13.04.2022, позивачем та його представником визначено суму у якості оплати за надану правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Згідно акту надання послуг від 01.09.2022, позивач повинен сплатити адвокату 4 900,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові ВП ВС у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, сформовано правову позицію, згідно якої при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналізуючи зміст заяви відповідача, такий не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу у справі, такий просив суд звернути увагу на критерій реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, та звернути увагу на його фінансовий стан.

У постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові ВС від 03.10.2019 у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також у постановах ВС від 12.02.2020 у справі №648/1102/19 та від 11.11.2020 у справі №673/1123/15-ц.

Отже, за результатами дослідження та оцінки долучених до матеріалів справи доказів у їх сукупності, вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими, суду надано докази, які підтверджують понесення відповідачем витрат на правничу допомогу, дії адвоката відповідають умовам такого договору. Водночас, враховуючи те, що судове засідання за участю сторін не відбувалося, суд приходить висновку щодо часткового задоволення позову у цій частині, а саме стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 200,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір у розмірі 992,40 гривень належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 82, 133, 134, 141, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 15, 22, 23, 1166, 1992 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19 107 (дев`ятнадцять тисяч сто сім) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у справі у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 200 (чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: невідомо.

Повний текст рішення складено 12.09.2022.

Суддя Головатий А.П.