СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/276/22
Провадження №2/547/175/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Вареник К.А.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач із відповідачкою перебували у шлюбі до 04.11.2021. За час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб було розірвано. Згідно судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення судового наказу дитина проживала з відповідачкою. Однак, починаючи з 27.06.2022 дочка почала постійно проживати разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та з того моменту перебуває на повному його утриманні. Відповідачка ж залишилась проживати за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час остання ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою дитину. Це виявилось у тому, що відповідачка відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Кошти, які надходять відповідачці в рахунок аліментів використовуються на власні потреби і не витрачаються на потреби дочки ОСОБА_3 .

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.08.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позов задовольнити, вказав що донька проживає з ним, що остання може підтвердити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засідання проти позовних вимог не заперечила..

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Полтавської області 05 травня 2005 року, сторони являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Згідно рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 04.11.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13).

При цьому, згідно судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №68788361 від 23.04.2022 з примусового виконання судового наказу № 547/92/22 виданий 01.03.2022 Семенівським районним судом Полтавської області сума заборгованості станом на 01.07.2022 становить 0,00 грн, переплата становить 3939,19 грн. (а.с. 9).

Факт проживання дочки з позивачем підтверджується витягом ЦНАП № 1062 від 19.07.2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_3 за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10), а також витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000112819 від 19.07.2022, згідно якого адреса проживання дочки ОСОБА_3 зазначена: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією домової книги.

Позивач зазначив, що починаючи з 27.06.2022 дочка почала постійно проживати разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та з того моменту перебуває на повному його утриманні. Відповідачка ж залишилась проживати за адресою: АДРЕСА_4 . На даний час остання ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою дитину. Це виявилось у тому, що відповідачка відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Кошти, які надходять відповідачці в рахунок аліментів використовуються на власні потреби і не витрачаються на потреби дочки ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка донька сторін - ОСОБА_3 зазначила, що проживає разом з батьком ОСОБА_1 з 27.07.2022 року. У матері ОСОБА_2 за цей період була лише 2 рази, а саме, на день народження бабусі та щоб забрати свої речі. Батько повністю її утримує, мати коштів не надає, мати не була присутня на випусному вечері у зв`язку із закінченням школи. Після випусного вечора переїхала жити до батька. Батько допомагає в організації навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що на даний час неповнолітня дочка сторін ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , що підтвердила в судовому засіданні донька ОСОБА_3 та не заперечила відповідачака.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , які стягуються на підставі судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 26 липня 2022 року.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з останнього, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду оскільки згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 присвоєно 2 групу інвалідності (а.с. 12).

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 надала пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , де зазначено, що вона також є інвалідом 2 групи.

На підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки сторони у судовому провадженні звільнені від сплати судового збору судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4,10,12,13,81,141,263-265,268,272-273, 280-282,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених судовим наказом Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022 року по справі №547/92/22, починаючи з дня звернення з позовом до суду - 26.07.2022 року.

Відкликати із Семенівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) судовий наказ Семенівського районного суду Полтавської області від 01.03.2022 року по справі №547/92/22.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 19.09.2022.

Суддя Л.М.Самойленко