Справа № 369/270/21
Провадження №2/369/832/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Соболь Юлії Павлівни про відвід судді Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/270/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, про визнання договору недійсним, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування запису про державну реєстрацію права власності, про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. перебуває вказана справа.

22.08.2022 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Соболь Юлії Павлівнипро відвід судді Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи (вх. № 24790 від 22.08.2022 року).

Дана заява мотивована тим, що у відповідача існують сумніви щодо неупередженості судді та наявні побоювання щодо відсутності безсторонності, у зв`язку з тим, що відповідач під час перевірки інформації з мережі інтернет встановив, що позивач одночасно двічі зверталась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з одним і тим же позовом (з аналогічними вимогами як у даній справі) - 19.11.2020 року - справа 369/1463/20 (суддя Волчко А.Я.) і справа 369/14212/20 (суддя Ковальчук Л.М.).

Зазначені судді за результатами розгляду винесли наступні ухвали: ухвала від 19.11.2020 року у справі 369/1463/20 - суддя Волчко А.Я. зазначив «Разом з тим, до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла раніше аналогічна позовна заява за №369/14212/20 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, визнання договору недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта з тим самим предметом позову та з тих самих підстав, про що свідчить довідка із сайту «Судова влада». Станом на 19.11.2020 року щодо позовної заяви за №369/14212/20 не вирішено питання про відкриття провадження у справі або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду. Відтак, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України приходжу до висновку про повернення позивачу позовної заяви.» та постановив повернути заяву позивачу.

Інша ухвала у справі № 369/14212/20 - суддя Ковальчук Л.М. зазначає, що позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, визнання договору недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта. До суду надійшла заява позивача про повернення їй позовної заяви до відкриття провадження у справі. За таких обставин суддя дійшла висновку, що на підставі вимог п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню позивачу.

12.01.2021 року втретє позивач подає цей же самий позов і після відкриття провадження у справі не вчиняє дій щодо відкликання позову. Зазначені дії позивача свідчать про його намір забезпечити розгляд справи конкретним суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області. Тобто, про зловживання позивачем (заявником) своїми правами.

Представник відповідача, вказує, що вважає за необхідне також наголосити, що зважаючи на процесуальні дії суду (вирішення питання про накладення арешту фактично під час новорічних свят (подано заяву в середу 29.12.2021 року і в перший робочий день після свята - 04.01.22 року винесено рішення), задоволення сумнівних клопотань без врахування думки інших учасників справи, розгляд справи при відсутності інших учасників справи, однак перенесення у зв`язку з відсутністю позивача при відсутності жодних обґрунтувань в ухвалі про забезпечення позову шляхом накладення арешту), інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Одночасно зазначає, що достатні підстави вважати суддю не безстороннім та упередженим під час розгляду справи. 10.01.2021 року представником позивача подано заяву про уточнення щодо викладу обставин у справі та зміну предмета позову.

Ухвалою від 10.01.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання (далі - протокольна ухвала), що суд порадившись на місці вирішив прийняти заяву про зміну предмета позову та уточнення позовної заяви до розгляду. Однак судом першої інстанції під час постановлення ухвали порушено приписи процесуального права, у зв`язку з неприйняттям ухвали про прийняття заяви про зміну предмета позову у вигляді окремого документа. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зі змісту протоколу від 10.01.2021 року убачається, що судом вирішено процесуальне питання щодо поданої заяви без виходу до нарадчої кімнати шляхом постановлення протокольної ухвали, якою прийнято заяву про зміну предмета позову, при цьому, без зазначення відповідних мотивів.

Разом з цим, постановлення такої протокольної ухвали без наведення відповідних мотивів та виготовлення окремого процесуального документа є істотним порушення процесуального закону, а саме вимог ст. ст. 258 - 260 ЦПК України, з огляду на наступне.

Тобто, якщо приписами ЦПК України передбачено вимоги та висновки, які повинні міститись в ухвалі суду, за наслідками розгляду певного процедурного питання, клопотання, заяви, то у такому випадку слід постановляти ухвалу у вигляді окремого документа.

Крім того, при вирішенні питання форми постановлення ухвали слід враховувати, чи може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвала суду у розумінні приписів ЦПК України за наслідками розгляду певного процедурного питання, клопотання, заяви. У разі ж можливості оскарження ухвали суду в апеляційному порядку окремо від рішення суду, така ухвала суду повинна постановлятись у вигляді окремого документа.

З урахуванням викладеного, належним процесуальним рішенням, у такому випадку має бути скасування оскаржуваної ували з направленням справи до суду першої інстанції на стадію вирішення питання щодо прийняття до розгляду чи повернення заяви позивача про зміну предмета позову.

Оскаржувана ухвала занесена до протоколу судового засідання, є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

До суду представником позивача 10.01.2021 року подано заяву про уточнення щодо викладу обставин у справі та зміну предмета позову. Суд прийняв позовну заяву. Проте представником позивача заявлено на одну вимогу більше ніж за первісним позовом. При цьому не сплачено судовий збір.

Враховуючи викладене вище, приписи ЦПК України, представник відповідача просив розглянути та задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. у справі № 369/270/21 та передати справу № 369/270/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, про визнання договору недійсним, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування запису про державну реєстрацію права власності, про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Вивчивши подану заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Соболь Юлії Павлівнипро відвід головуючого судді Янченка А.В., суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі № 5-15п12).

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана за три робочі дні до судового засідання, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючого судді Янченка А.В., передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Вважати заявлений відвід судді Янченку А.В. необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Янченко