КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9249/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Київ

справа № 761/7783/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського, яка подана представником ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року у справі за позовом Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення з гуртожитку,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року позов Національного університету оборони України ім. І. Черняховського до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення з гуртожитку - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, 20 липня 2022 року представник Національного університету оборони України ім. І. Черняховського - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження представник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення представником позивача отримано 22 лютого 2022 року, що підтверджується печаткою суду та наявною в матеріалах справи розпискою представника університету про отримання копії рішення суду. Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а в подальшому строк дії воєнного стану продовжено до 23 серпня 2022 року відповідно до Указів Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 та від 17 травня 2022 року №341/2022. Також, зазначає, що Університет є вищим військовим навчальним закладом України, перебуває у складі Збройних Сил України, які відповідно до Указу Президента України переведені на воєнний стан та залучений до здійснення заходів оборони та охорони м. Києва та Київської області, що є першочерговими завданнями під час дії воєнного стану. Звертає увагу суду на рекомендації Ради Суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з якими процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2022 року витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 761/7783/21.

08 серпня 2022 року матеріали цивільної справи № 761/7783/21 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали - для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших конкретних поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд посилався на те, що саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження обставин, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість саме позивачу своєчасному зверненню до суду у визначений законом строк, не може бути безумовною підставою для поновлення строку.

При цьому, Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 було підписано 24 лютого 2022 року, і він продовжує свою дію і на даний час, у зв`язку з чим посилання представника позивача про неможливість подання апеляційної скарги у передбачений законом строк через оголошення в Україні воєнного стану, не може розцінюватися як поважна причина пропуску строку, оскільки представник позивача був присутній в судовому засіданні під час проголошення рішення суду 22.11.2022 року, отже до введення воєнного стану знав про наявність судового рішення, яке було оприлюднено в ЄДРСР 01.02.2022 року та отримано представником позивача 22.02.2022 року, однак своєчасно не скористався своїм процесуальним правом на його оскарження та звернувся з апеляційною скаргою лише 20 липня 2022 року, пропустивши строк, встановлений ст. 354 ЦПК України.

08 вересня 2022 року представник Національного університету оборони України ім. І. Черняховського - ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження представник посилається на ті ж самі обставини, що викладені в апеляційний скарзі.

Додатково посилався на те, що Верховним Судом в ухвалі від 27.06.2022 у справі № 761/17609/18 зазначено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені. Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки військовий стан введено до закінчення строку на касаційне оскарження, що є підставою для його поновлення.

Таким чином, враховуючи, що копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2021 у справі №761/7783/21 отримано університетом 22.02.2022, строк на його оскарження згідно з ч. 2 ст. 354 ЦПК України підлягає поновленню до 25.03.2022, військовий стан введено (24.02.2022) до закінчення строку на апеляційне оскарження, що є підставою для його поновлення.

Однак, зазначені обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено Шевченківським районним судом м. Києва 22 листопада 2021 року, дата складання повного тексту рішення судом не зазначена.

В судовому засіданні 22 листопада 2021 року під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення були присутні представник позивача - Дибець О.Ю. та відповідач - ОСОБА_4 .

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року надіслано судом до реєстру 30 січня 2022 року, оприлюднено 01 лютого 2022 року.

Відповідно до супровідного листа копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року надіслано засобами поштового зв`язку учасникам справи, однак в матеріалах справи відсутні докази отримання сторонами копії рішення.

В матеріалах справи наявна розписка представника позивача про отримання копії рішення 22 лютого 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 64 Конституції України, у умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Отже, за змістом вищевказаних норм, право людини на судовий захист не може бути обмежене, тому суди під час воєнного стану працюють у штатному режимі з певними обмеженнями.

З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням Національного університету оборони України ім. І. Черняховського є місто Київ.

Згідно з офіційними даними Міністерства оборони України 02 квітня 2022 року уся Київська область була звільнена від російських окупантів.

Відповідно до офіційного повідомлення, розміщеного на офіційному сайті, Київський апеляційний суд з 02 травня 2022 року працює у звичайному режимі.

Саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, без посилання представника позивача на конкретні обставини, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість саме позивачу своєчасному зверненню до суду у визначений законом строк, не може бути безумовною підставою для поновлення строку.

При цьому, Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 було підписано 24 лютого 2022 року, і він продовжує свою дію і на даний час

Тому, посилання представника позивача про неможливість подання апеляційної скарги у передбачений законом строк через оголошення в Україні воєнного стану, не може розцінюватися як поважна причина пропуску строку, оскільки представник позивача був присутній в судовому засіданні під час проголошення рішення суду 22.11.2022 року, отже за три місяці до введення воєнного стану знав про наявність судового рішення, яке було опубліковано в ЄДРСР 01.02.2022 року та отримано 22.02.2022 року, тобто також до запровадження воєнного стану, однак своєчасно не скористався своїм процесуальним правом на його оскарження.

Воєнний стан є поважною причиною пропуску строків, утім оцінка причин пропуску строку є індивідуальною, у межах справи, яка розглядається. Представником позивача не вказано конкретних обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги або підтверджували наявність перешкод у поданні апеляційної скарги та не наведено обґрунтованих доводів щодо неможливості протягом розумного строку після 02 травня 2022 року подати апеляційну скаргу, в тому числі засобами електронного зв`язку.

Крім того, Національний університет оборони України ім. І. Черняховського є юридичною особою, а тому має штат працівників, що могли відслідкувати інформацію щодо складення повного тексту рішення суду першої інстанції, враховуючи те, що представник позивача брав участь у судовому засіданні в суді першої інстанції та був присутній під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Однак, з апеляційною скаргою представник скаржника звернувся лише 20 липня 2022 року, пропустивши строк, встановлений ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 05 серпня 2022 року у справі № 201/5579/20, посилання заявника на опублікування Радою суддів України рекомендацій від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану суд оцінює критично, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. На такі обставини позивач не вказує, зазначає лише про рекомендації Ради суддів України щодо можливості продовження процесуальних строків щонайменше до закінчення воєнного стану.

Тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалах від 29 серпня 2022 року у справі № 127/2897/13, від 09 серпня 2022 року у справі № 208/5423/19.

Крім того, посилання представника позивача на ухвалу Верховного Суду від 27.06.2022 у справі № 761/17609/18 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обставини у справі № 761/17609/18 не є подібними, що виникли у даній справі.

Так, у справі № 761/17609/18 Національний університет України ім. Івана Черняховського посилався на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 16 лютого 2022 року надійшла на адресу заявника 06 травня 2022 року, а з касаційною скаргою представник університету звернувся 24 червня 2022 року.

Разом з тим, у даній справі № 761/7783/21, копія рішення суду першої інстанції отримана до запровадження воєнного стану, а саме 22 лютого 2022 року, а апеляційна скарга подана лише 20 липня 2022 року, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

При цьому обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, представником позивача не наведено, а зазначено лише про Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, що діє і на даний час та рекомендації Ради суддів України щодо можливості продовження процесуальних строків щонайменше до закінчення воєнного стану.

Враховуючи викладене, клопотання про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, то підстави для поновлення строку відсутні.

На будь-які інші поважні причини пропуску строку, представник позивача не посилався.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, єспл, від 18 жовтня 2005 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського, яка подана представником ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року у справі за позовом Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення з гуртожитку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.