Справа № 727/4768/22
Провадження № 2/727/1215/22
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої - судді Бойко М.Є.
за участю секретаря - Стефанчук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договром,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення та розгляду справи в його відсутність не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про судові засідання остання повідомлялась судовими повістками, які були направлені за місцем її реєстрації, а також була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті. Таким чином, відповідачка повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. При цьому слід зазначити, що на її адресу було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 серпня березня 2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 14). За її змістом відповідачка погодилась, що вищевказана анкета-заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Відповідачка ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами, Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. ОСОБА_1 виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна».Цього ж дня відповідачка підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій визначено базову процентну ставку - 2,5 % річних на місяць, порядок та строки сплати процентів за користування кредитом, розмір та порядок нарахування неустойки: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня1+ пеня2, де пеня1 = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня2 = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50,00 грн.; штраф при порушенні строків за будь-яким з платежів більш ніж на 30 днів 500,00 грн. + 5 % суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с. 15).
До заяви банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 16).
Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 , було видано кредитні картки з терміном дії останньої до 09/22 (а.с. 13) .
Також позивач надав до суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , з якої вбачається, що кредитний ліміт було збільшено до 30 000 ,00 грн. (а.с. 12).
До позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» також долучив виписку за договором № б/н від 31 серпня 2011 року за період з 31 серпня 2011 року по 02 лютого 2022 року (а.с.50).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем договору про надання банківських послуг б/н від 31.08.2011р., позивачем надавалися в межах встановленого ліміту відповідачці в кредит грошові кошти. Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, з огляду на що у неї утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 07.02.2022 р. складає суму 8054,88 грн. за тілом кредиту.
Відповідачка контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надала.
У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За таких обставин та, оскільки відповідачкою не спростовано належними засобами доказування наявність заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 8054,88 грн., вимоги в цій частині позову є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Також позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 2205,28 грн. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі й розмір та порядок нарахування процентів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 31.08.2011 року, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування.
До такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15), у постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 та у постанові від 27.07.2020 по справі №188/1815/17.
Так, у постанові №342/180/17 від 03.07.2019р. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.
Отже, в даному випадку суд вважає, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з указаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Разом з тим, як вже зазначалось вище,судом встановлено, що відповідачкою 31.08.2011 року підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна». Підписавши її, відповідачка узгодила з позивачем, у тому числі, процентну ставку в пільговий період - 0,01% річних та базову процентну ставку на залишок непростроченої заборгованості 2,5% в місяць.
Частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором № б/н від 31.08.2011 року за період з 31 серпня 2011 року по 07 лютого 2022 року.
Проте, з наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 31.08.2011 року по 01.09.2014 процентна ставка становила 30 %, а з 01.09.2014 року банк підвищив процентну ставку за користування кредитними коштами до 34,80 % без погодження такого підвищення з відповідачкою.
Отже, розрахунок позивача щодо розміру заборгованості за процентами суд не може вважити коректним, оскільки проценти в ньому нараховані поза межами строку, з якого сторони узгодили їх розмір.
Таким чином, оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачкою щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки 2205,28 грн. заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають.
З огляду на наведене, позов слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.353-356 ЦПК України.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М. Є. Бойко