РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/17760/21

Провадження № 22-ц/4815/838/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Вейтас І. В., Майданіка В. В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2021 року у складі судді Харечка С. П., ухвалене в м. Рівне, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 14 листопада 2014 року між ТзОВ «Будівельна компанія Авангард» та ОСОБА_1 було укладено договір про обслуговування гараж-стоянки № НОМЕР_1 . Згідно п.1.1. Договору Товариство як основний власник споруди гаражного комплексу в АДРЕСА_1 забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення, водопостачання, каналізаційної системи, телефонізації систем пожежогасіння, а Власник стоянки вчасно сплачує кошти за надані послуги згідно калькуляції та дотримується всіх вимог по експлуатації місця стоянки. Зазначають, що згідно п. 1.4. Договору Власник до 5 числа поточного місяця компенсує за минулий місяць Товариству всі понесені ним витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства відповідно до затвердженої калькуляції послуг по обслуговуванню місця-стоянки. Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у разі не оплати більше аніж 3 місяці за обслуговування місця-стоянки в гаражному комплексі Товариства, Власник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діє на момент прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення та крім цього сплачує штраф у розмірі 100% від суми недоплати. Зазначають, що станом на 29 серпня 2021 року ОСОБА_1 має заборгованість згідно Договору за період з травня 2021 року по липень 2021 року у розмірі 17137 грн. 88 коп. 21 липня 2021 року Товариство зверталось до відповідачки із листом-попередженням про необхідність здійснення оплати, проте остання на нього ніяк не відреагувала та продовжувала не оплачувати заборгованість. До листа було додано примірник рахунку на оплату №240 16 липня 2021 року із розрахунком заборгованості за обслуговування гараж-стоянки, власницею якої є ОСОБА_1 .. Відповідач неодноразово усно попереджалась представниками Товариства про необхідність здійснення оплати за обслуговування її гараж-стоянки. Проте, такі попередження нею ігнорувались. Вказують, що оскільки ОСОБА_1 порушила зобов`язання по сплаті згідно Договору, то Товариство має право на стягнення 3% річних від суми заборгованості. Відтак, сума основного боргу згідно Договору становить 2 153 гривень 00 копійок, сума пені згідно Договору становить 10678 гривень 88 копійок., сума штрафу згідно Договору становить 4306 гривень 00 копійок, які і просило стягнути на свою користь з відповідачки.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2021 року вказаний позов задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард» заборгованість згідно договору № 433 від 07 листопада 2014 року в розмірі 2 153 гривні 00 коп. основного боргу, 10 678 гривень 88 копійок пені та 4 306 гривень 00 коп. штрафу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард» судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп..

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком належного виконання зобов`язань сторонами договору, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що відповідачкою не був дотриманий її обов`язок за договором по сплаті платежу за експлуатацію місця-стоянки гаража. Судом взято до уваги також і те, що відповідачкою прострочено виконання грошового зобов`язання, що дає право на отримання позивачем штрафних санкцій.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує наявність підстав для стягнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі та пояснює, що квитанції про сплату коштів підтверджують таку сплату. Звертає увагу, що штрафні санкції надмірно великі, порівняно зі збитками кредитора, що дозволяє суду зменшити цю суму, зважаючи на фінансову кризу, на правову природу цих сум, основу яких складають штрафні санкції, на її добросовісну поведінку, яка виявляється у сплаті необхідних сум позивачу, про що свідчать відповідні квитанції. Доводить, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, проведений із порушенням чинного законодавства щодо нарахування пені і штрафу і є завищеним. Вказує на недотримання процесуальних норм судом, які виявилися в тому, що її не було належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, та проведено розгляд справи в заочному порядку, що, у свою чергу, позбавило її можливості надати свої докази та заперечення проти позовних вимог. З наведених міркувань просила суд скасувати рішення суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 14 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Авангард» та ОСОБА_1 було укладено договір про обслуговування гараж-стоянки № НОМЕР_1 .

Згідно п.1.1. Договору Товариство як основний власник споруди гаражного комплексу в АДРЕСА_1 забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення, водопостачання, каналізаційної системи, телефонізації систем пожежогасіння, а Власник стоянки вчасно сплачує кошти за надані послуги згідно калькуляції та дотримується всіх вимог по експлуатації місця стоянки.

Згідно п. 1.4. Договору Власник до 5 числа поточного місяця компенсує за минулий місяць Товариству всі понесені ним витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства відповідно до затвердженої калькуляції послуг по обслуговуванню місця-стоянки.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у разі не оплати більше аніж 3 місяці за обслуговування місця-стоянки в гаражному комплексі Товариства, Власник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діє на момент прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення та крім цього сплачує штраф у розмірі 100% від суми недоплати

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Із долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що ТзОВ «Будівельна компанія Авангард» визначило заборгованість ОСОБА_1 станом на 29 серпня 2021 року за період з травня 2021 року по липень 2021 року у розмірі 17 137 грн. 88 коп..

21 липня 2021 року ТзОВ «Будівельна компанія Авангард» зверталось до ОСОБА_1 листом-попередженням про необхідність здійснення оплати.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачки за тілом боргу склала 2 153,00 грн., 10 678,88 грн. становить пеня та 4 306 грн. 00 коп. штраф.

Заперечуючи цей розмір заборгованості, апелянт вказувала, що нарахування штрафних санкцій не відповідає нормам закону, та є завищеним. Разом з тим, як вбачається із п.5.3. Договору, у разі не оплати більше аніж 3 місяці за обслуговування місця-стоянки в гаражному комплексі Товариства, Власник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діє на момент прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення та крім цього сплачує штраф у розмірі 100% від суми недоплати.

Такі умови сторони погодили в договорі, що ствердили своїми підписами. Відповідачкою цей договір не був оспорений, не заявлялося про визнання його недійсним у будь-якій частині або повністю, а тому нарахування санкцій відповідно до його умов є обґрунтованим.

Свобода договору є одним з основоположних принципів цивільного права. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що сторони, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, під час укладення договору сторони є вільними у виборі умов договору, на власний розсуд та за взаємною згодою визначають умови, порядок розрахунків і платежів.

Покликання апеляційної скарги на те, що місцевим судом не надано належної оцінки долученому позивачем розрахунку заборгованості та не досліджено обставин зарахування у сум, які вносилися як плата за, апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать встановленим обставинам справи.

Так, відповідно до п. 1.4. укладеного між сторонами Договору Власник до 5 числа поточного місяця компенсує за минулий місяць Товариству всі понесені ним витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства.

Наявні в матеріалах справи копії квитанцій (а.с. 42-43зв.) про сплату ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Будівельна компанія Авангард» платежів за оренду у 2021 році датовані 16.02.2021р., 17.03.2021р., 16.04.2021р., 06.05.2021р., 01.10.2021р., 04.11.2021р., 10.12.2021р., тобто вони не є доказом оплати платежів за період, щодо якого заявлено позовні вимоги з травня по липень 2021 року.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості..

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Вейтас І. В.

Майданік В. В.