Справа № 606/646/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Теребовлянська міська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 , третя особа Теребовлянська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований колишній зять позивача - відповідач ОСОБА_2 , який більше року не проживає у даній квартирі, жодного майна, яке б належало відповідачу у квартирі немає, він повністю припинив виконувати обовязки члена сімї, які пов"язані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , на підставі вимог ст.391 ЦК України.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, однак надавли заяву згідно якої просять розгляд справи проводити за їх відсутності, позоні вимоги підтримують.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подала.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із Свідоцтва про право власності на житло виданого 26.01.1997 року заступником голови виконкому Теребовлянської міської ради, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту від 14.04.2022 року виданого Теребовлянською міською радою, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 виявлено, що за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , однак більше року не проживає.

Судом було встановлено, що відповідач тривалий час, не проживає у квартирі позивача, відсутній у місці реєстрації без поважних причин, не сплачував комунальні послуги і не ніс жодних обовязків по утриманню даного житла, його особистих речей за місцем реєстрації немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч.1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником квартири, де зареєстрований відповідач.

Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив інтерес до житла, в якому зареєстроване його місце проживання, оскільки більше року у ньому фактично не проживає, участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не бере, а тому втратив право користування даним жилим приміщенням.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні квартирою та проживанні в ній, про поважність причин його відсутності більше року, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було.

За вказаних обставин, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

В силу ст.141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь позивача (дев"ятсот дев"яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка