Справа № 446/2455/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Новосад І.В.;

представника стягувача ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді у справі,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває заява ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

08.09.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Котормус Т.І. від розгляду даної справи.

Така заява мотивована тим, що на думку заявниці наявні обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Котормус Т.І., оскільки суддя допустив ряд грубих процесуальних порушень при розгляді по суті справи за позовом ОСОБА_3 до неї та ОК ЖБК «Вислобоки» про стягнення коштів, зокрема суддя безпідставно прийняв до розгляду заяву про зміну предмету позову, не дав час для надання відзиву всіма учасниками справи, не повідомив належним чином одного з відповідачів, розглянув справу з порушенням правил про підсудність, тобто був не уповноваженим розглядати таку справу, не залучив до участі у справі чоловіка відповідачки, а справа стосувалася його прав та інтересів.

Крім того вказує, що представник позивача у справі входить до адвокатського об`єднання, де засновником є зокрема адвокат Станько Т.Р., а суддя має відношення до даного адвоката, так як входили до авторського колективу до проекту одного з законів. Також, за версією ОСОБА_2 суддя Котормус Т.І. розглядав іншу справу за позовом ОСОБА_4 , де інтереси останнього також представляв адвокат Галайський О.В. і при спілкуванні з ОСОБА_4 останній вказав, що він особисто знайомий з суддею і що нібито суддя гарантував йому розгляд справи. Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що за показами дружини покійного голови кооперативу ОСОБА_5 останній теж був знайомий з суддею і допомагав йому у вирішенні певних питань.

В судове засідання ОСОБА_2 та її адвокат не прибули, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що доводиться розпискою адвоката.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 , який взяв участь в режимі відеоконференцзв`язку заперечив щодо заяви про відвід вважаючи її необґрунтованою та безпідставною. Так, зазначив, що доводи у заяві про відвід є надуманими та не підтвердженими нічим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява про відвід не подана за три робочі дні до судового засідання, як це передбачено положеннями ст. 40 ЦПК України, а подана у переддень слухання, то дану заяву про відвід необхідно вирішувати суду, який розглядає справу і підстав для передачі такої заяви іншому судді цього суду немає.

Оцінивши доводи заяви про відвід, суд дійшов до висновку, що такі є не обґрунтовані та не можуть бути підставою для відводу судді.

Так, оцінюючи посилання у заяві про відвід щодо допущених суддею процесуальних порушень при розгляді справи по суті, суд відзначає таке.

Рішення суду від 14.04.2022 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОК ЖБК «Вислобоки» про стягнення коштів вирішено даний спір і при вирішенні такого спору судом надано оцінку фактичних обставин справи а при її розгляді надано оцінку процесуальних питань з ухваленням відповідних рішень.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14.07.2022 вказане рішення суду залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

У суду відсутні визначені законом повноваження для повторної оцінки процесуальних дій вчинених учасниками процесу у справі (прийняття заяви про зміну предмету позову, скерування справи за підсудністю, залучення співвідповідача тощо). Більше того, у суду відсутні повноваження щодо ревізії дотримання процесуальних норм судом у справі, рішення у якій набрало законної сили. Такі повноваження є виключною прерогативою суду вищої інстанції. Тому, такі посилання заявниці є безпідставні.

Щодо посилання у заяві про відвід про відношення судді до одного з членів адвокатського об`єднання засновником якого є представник позивача, то такі доводи суд також відхиляє як необґрунтовані.

Так, дійсно суддя Котормус Т.І. був одним із членів авторського колективу до проєкту закону «Про внесення змін до Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (щодо порядку зайняття суддями адміністративних посад)» і окрім нього до такого авторського колективу входили ще двоє осіб, в т.ч. адвокат Станько Т.Р.

Однак, на переконання суду, така обставина не свідчить про близькі відносини між членами такого авторського колективу, оскільки є лише спільною короткостроковою інтелектуальною працею, що не призводить до будь-якої залежності один від одного.

Ще більше безпідставним є твердження про те, що суддя є упередженим чи залежним від адвоката, який входить в одне адвокатське об`єднання в якому працює адвокат, з яким суддя спільно був членом авторського колективу до проєкту закону.

Той факт, що адвокат Станько Т.Р. входить до адвокатського об`єднання в якому також перебуває представник позивача ОСОБА_1 ніяким чином не свідчить про упередженість судді, адже суддя не є ані членом сім`ї, ані близьким родичем адвоката Галайського О.В., не перебував з ним у будь-яких трудових відносинах тощо.

А тому, доводи у цій частині не можуть бути підставою для відводу судді у справі.

Крім того, не заслуговують на увагу і твердження заявниці про нібито якусь домовленість, особисті знайомства судді з позивачем у іншій справі де брав участь той самий представник.

Ані позивач у іншій справі ОСОБА_4 , ані покійний голова кооперативу ОСОБА_5 ніколи не були особисто знайомим з суддею у справі та не мали жодних правовідносин чи якогось спілкування.

Такі твердження заявниці є абсолютно безпідставними та не підтверджені будь-якими доказами, тобто є голослівними.

Відтак, наведені у заяві доводи не можуть слугувати підставою для відводу судді у справі, оскільки не узгоджуються з визначеними законом підставами для такого процесуального рішення.

Разом з тим, суд вважає за доцільне ініціювати питання про самовідвід з наведених нижче мотивів.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв, за умови доведення існування одного з яких можна стверджувати про обґрунтованість сумнівів у безсторонності судді.

Оцінюючи відношення заявниці до головуючого у справі, яке полягає у письмовому висловленні певних підозр щодо упередженості судді, усвідомлюючи те, що суддею вже було ухвалено рішення у справі заявниці, з яким вона не погоджується, оскаржує його, то суд вважає, що наявні зовнішні прояви, які можуть викликати сумніви в неупередженості судді у стороннього спостерігача та підірвати довіру до суду у громадськості.

А тому, з метою недопущення сумнівів у стороннього спостерігача щодо об`єктивності та безсторонності суду, враховуючи те, що зміна складу суду не завдасть будь-якої шкоди процесу розгляду заяви, суд вважає за доцільне заявити у справі самовідвід.

Керуючись ст. 36, 40 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Котормус Т.І. відмовити.

Заяву судді Котормус Т.І. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Котормус Т.І. від розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Передати справу для визначення складу суду у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Котормус