Справа № 740/3300/22
Провадження № 2-н/740/219/22
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2022 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., розглянувши заяву акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

встановив:

Заявник 22 вересня 2022 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення зОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 01 липня 2022 року в сумі 192 грн 67 коп. та 248 грн 10 коп. понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до відомостей, викладених у заяві про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У доданих до заяви про видачу судового наказу бланках типового договору розподілу природного газу, заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), інформаційного листа, та у розрахунку заборгованості, акті контрольного обстеження, вимозі про погашення заборгованості відсутні дані, які б підтверджували право власності, користування ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , а згідно отриманих у порядку ч.5 ст.165 ЦПК України відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , наданих суду відділом адміністративно-дозвільних процедур Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ніжинської міської ради, ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із ч. 3 ст.19 ЦПКУкраїни наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 липня 2020 року (провадження № 14-448цс19), наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4, 5 ч. 2, ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За змістом п. 3, 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Разом з цим згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст. 165 ЦПК України).

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначив, що станом на 01 липня 2022 року боржник має заборгованість на суму 192 грн 67 коп., вартість якого боржником не сплачена.

Однак усупереч вищевикладеному заявник не додав до заяви копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про про стягнення грошової заборгованості.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, оскільки за адресою, за якою обліковується заборгованість зі сплати послуги з розподілу природного газу, ОСОБА_1 не зареєстрована, документальних підтверджень наявності в неї права власності, користування житлом за вказаною адресою, як і підписаної нею заяви-приєднання до договору розподілу природного газу, не надано, акт контрольного обстеження підписаний не нею.

З огляду на вказане у видачі судового наказу слід відмовити.

Заявник може захистити свої права шляхом подання позову в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 165, 166 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Карпусь