Справа № 454/397/19 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/3971/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А.., Копняк С.М.

секретаря: Скакун І.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Львівській областіна рішення Сокальського районного суду Львівської областівід 18 березня 2021 рокуу справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа Острівська сільська рада Сокальського району Львівської області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа Острівська сільська рада Сокальського району Львівської області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що проведеною управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області перевіркою земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Острівської сільської ради Сокальського району з`ясовано, що ОСОБА_1 здійснив самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 20,0 га та 10,0 га, які знаходяться за межами населеного пункту с.Добрячин, на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.125, ст.126 Земельного кодексу України, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №667-ДК/604/АП/09/01/-18 від 15.08.2018 та акт обстеження земельної ділянки №667-ДК/248/АО/10/01/-18 від 15.08.2018. З метою усунення вищенаведеного порушення управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області громадянину ОСОБА_1 винесено припис №667-ДК/0242Пр/03/01/-18 від 17.09.2018 про усунення порушення вимог земельного законодавства в місячний термін. Окрім цього, 15.08.2018 на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №667- ДК/0232П/07/01/-18 за самовільне зайняття ним земель державної власності сільськогосподарського призначення. Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на громадянина ОСОБА_1 винесено постанову №667ДК/0227По/08/01/-18 від 30.08.2018 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за порушення ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, а саме здійснення самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 30 га, які знаходяться за межами населеного пункту с. Добрячин, на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідач вчинив порушення ст. ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України самовільно зайняв земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 30 га, які знаходиться за межами населеного пункту с. Добрячин, на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області, у зв`язку з чим зобов`язаний сплатити до місцевого бюджету УКуСокаль. р/с.Острів шкоду в розмірі 34686,00грн, завдану самовільним заняттям земельної ділянки. У зв`язку з цим протиправна поведінка Відповідача, яка полягає в ухиленні від сплати до місцевого бюджету УКуСокаль. р/с.Острів шкоди в розмірі 34686,00 грн, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, порушує економічні інтереси держави та в умовах гострого дефіциту бюджетних коштів негативно впливає на стан виконання бюджету, що ставить під загрозу економічну безпеку держави, робить неможливим належне виконання державою своїх соціально-економічних функцій. На даний час Відповідач не сплатив нараховану шкоду та не звільнив самовільно зайняту земельну ділянку.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської областівід 18 березня 2021 року в позові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа Острівська сільська рада Сокальського району Львівської області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 7000 гривень.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачем в ході розгляду справи не надано жодних належних та допустимих доказів, які б посвідчували витрати на правничу допомогу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду вказаним вимогам відповідає.

З матеріалів справи убачається, що постановою №667/ДК/0227По/08/01/-18 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.08.2018 було накладено адміністративне стягнення на відповідача за порушення ст. 125,126 Земельного кодексу України, а саме здійснення самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 30 га, які знаходяться поза межами населеного пункту с. Добрячин, на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області(а.с.18).

Дану постанову відповідачем оскаржено в порядку адміністративного судочинства до Сокальського районного суду (справа №454/1049/19). Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову №667-ДК/0227По/08/01/-18 від 30.08.2018.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області залишено без задоволення. Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року у справі № 454/1049/19 залишено без змін.

Фермерське господарство «Бас І.М.» використовує земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства згідно державних актів на право довічного успадкованого володіння згідно рішення виконкому Сокальської районної ради Б №059180 та Б №060319. відповідно площею 20,0 га та 10,0 га та території Острівської сільської ради в 1992 році.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у ст. 1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідношення з довічного успадковуваного володіння.

Такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №368/54/17, яка є обов"язковою для застосування іншими судами.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції, що відповідачем на законних підставах використовуються земельні ділянки.

Щодо стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу в сумі 7000 гривень, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таке клопотання позивачем в суді першої інстанції не було подано.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи убачається, що представником відповідача разом з відзивом було долучено до матеріалів справи докази щодо судових витрат на правничу допомогу. А саме: ордер(а.с.66), договір №651/4 від 24 січня 2020 року про надання правової допомоги(а.с.67), опис наданих послуг про надання правничої допомоги адвокатом Ільницьким М.М. Басу Я.І. на загальну суму 7000 грн(а.с.68), квитанцію на суму 7000 грн(а.с.69), що підтверджує факт понесення відповідачем витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Отже, відповідачем документально доведено, що ним понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами.

За таких обставин, оскільки стороною відповідача документально доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, опис виконаних робіт, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Висновки суду достатньо мотивовані та підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській областізалишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської областівід 18 березня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:11.05.2022.

Головуючий

Судді