ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1183/22Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретарЗінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» (скаржник),

третя особа - Регіональний сервісний центр ГЦС МВС в Черкаській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.06.2022 (повний текст складено 01.07.2022, суддя в суді першої інстанції Пироженко В.Д.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр ГЦС МВС в Черкаській області, про визнання недійсним договору комісії та договору купівлі-продажу транспортного засобу та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2021 року ОСОБА_1 , діючи через представника ОСОБА_4 , звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсним договір комісії НОМЕР_9 від 28.07.2020, укладений між ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» та ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки PEUGEOT 208, 2012 року випуску, номер кузова (шасі,рама) НОМЕР_1 від 08.09.2020, укладений між ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» та ОСОБА_2 ; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказаний транспортний засіб та визнати за позивачем право власності на це майно.

В обґрунтування вказано на те, що 29.07.2019 він видав доручення строком на один рік до 29.07.2020 на ОСОБА_3 , уповноваживши її продати або здати в оренду на умовах та за ціною за її розсудом, іншим чином розпорядитися на підставі цивільно-правових договорів належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданим ТСЦ 8048 від 28.03.2019, автомобілем марки PEUGEOT модель 208, випуск 2012 року, колір коричневий, номер шасі НОМЕР_3 , тип загальний легковий - загальний ХЕЧБЕК-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований ТСЦ 28.03.2019.

Позивач дозволив ОСОБА_3 , маючи дружні стосунки, користуватися даним автомобілем.

10.07.2020, маючи намір самостійно розпоряджатися власним транспортним засобом, він отримує нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , видане ТСЦ 8048 від 10.07.2020 та новий реєстраційний номер на автомобіль НОМЕР_6 .

У подальшому позивачу стало відомо, що 28.07.2020 ОСОБА_3 , не маючи повноважень на розпорядження транспортним засобом позивача, уклала договір комісії НОМЕР_9 з ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» в особі Фільшин Ю.О., згідно п.1.1 якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки PEUGEOT модель 208, номерний знак НОМЕР_6 , зареєстрований за власником транспортного засобу 10.07.2020, за ціною не нижче узгодженої сторонами, а саме за 80000 грн.

Крім того, 08.09.2020 ОСОБА_3 надала від імені позивача на ім`я відповідача ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» заяву про те, що позивач нібито підтверджує, що протягом 2020 року ним не проводилися операції з продажу чи обміну об`єкта рухомого майна, засвідчивши вказану заяву своїм підписом.

08.09.2020 між ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу НОМЕР_9, п.1.1 якого передбачено, що на умовах цього договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки PEUGEOT, модель 208, випуск 2012 року, номерний знак НОМЕР_6 . На підставі цього договору купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіль перейшов у власність ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю ОСОБА_3 , та зареєструвала його у Регіональному сервісному центрі ГЦС МВС в Черкаській області, отримавши реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Позивач не надавав згоду на продаж вказаного автомобіля марки PEUGEOT, модель 208, так як видав доручення на користування ОСОБА_3 цим автомобілем. У оскаржуваному договорі комісії НОМЕР_9 від 28.07.2020 ОСОБА_3 діяла від власного імені і не була уповноважена на продаж автомобіля марки PEUGEOT, модель 208.

Тому вважає, що даний договір є недійсним та підписаний не уповноваженою на те особою, та не відповідає внутрішньому волевиявленню позивача.

Вказані фактичні обставини стали підставами для звернення з цим позовом до суду для захисту права власності позивача на спірний автомобіль.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.06.2022 позовні вимоги у справі задоволено частково - визнано недійсними договір комісії № 7310 від 28.07.2020, укладений між ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» та ОСОБА_3 , а також договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки PEUGEOT 208 ХЕЧБЕК-В, 2012 року випуску, № 7310 від 08.09.2020, укладений між ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» та ОСОБА_2 . У задоволенні інших вимог у справі - відмовлено.

Суд виходив з того, що ОСОБА_3 не мала повноважень продавати від імені позивача у справі спірний автомобіль, оскільки позивач, як власник, під час дії довіреності, виданої на ім`я ОСОБА_3 , отримав нові свідоцтво про реєстрацію спірного автомобіля та номерний знак.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» 01.08.2022 через відділення поштового зв`язку подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням залишити без задоволення позовні вимоги у справі у повному обсязі. В обґрунтування вказано на те, що ОСОБА_3 під час укладення оспорюваних правочинів мала необхідний обсяг повноважень, які фактом отримання позивачем нових свідоцтва про реєстрацію спірного автомобіля та номерного знаку не скасовувалися. Довіреність від позивача на ім`я ОСОБА_3 на час укладення договору комісії була чинною. Спірний автомобіль ідентифікується за VIN кодом, а не номерним знаком, отже висновки суду у даній справі є помилковими.

В частині вирішення позовних вимог про скасування реєстрації права власності ОСОБА_2 на транспортний засіб та визнання за позивачем право власності на це майно скаржник рішення суду першої інстанції не оспорює та апеляційних доводів не наводить, що обумовлює межі апеляційного перегляду справи лише щодо вирішення позовних вимог про визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу автомобіля, що відповідатиме приписам ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що 29.07.2019 позивачем було видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою О.О., зареєстровану в реєстрі за №2011, строком на один рік до 29.07.2020 на ОСОБА_3 , уповноваживши її продати або здати в оренду на умовах за ціною за її розсудом, іншим чином розпорядитися на підставі цивільно-правових договорів належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданим ТСЦ 8048 від 28.03.2019, автомобілем марки PEUGEOT, модель 208, випуск 2012 року, колір коричневий, номер шасі НОМЕР_3 , тип загальний легковий - загальний ХЕЧБЕК-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований ТСЦ 28.03.2019.

Як зазначає позивач, 10.07.2020, маючи намір самостійно розпоряджатися власним транспортним засобом, він отримав нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , видане ТСЦ 8048 від 10.07.2020, та новий реєстраційний номер НОМЕР_6 на даний автомобіль.

28.07.2020 (передостанній день дії довіреності, виданої позивачем ОСОБА_1 ) ОСОБА_3 уклала договір комісії НОМЕР_9 з ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» в особі Фільшин Ю.О. Відповідно до п.1.1 цього договору комісії комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки PEUGEOT модель 208, випуск 2012 року, колір коричневий, номер шасі НОМЕР_3 , тип загальний легковий - загальний ХЕЧБЕК-В, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , зареєстрований за власником транспортного засобу 10.07.2020 за ціною не нижче узгодженої сторонами, а саме за 80000 грн.

08.09.2020, тобто після закінчення строку дії довіреності від 29.07.2019, ОСОБА_3 надала від імені позивача на ім`я відповідача ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» заяву про те, що позивач нібито підтверджує, що протягом 2020 року ним не проводилися операції з продажу чи обміну об`єкту рухомого майна, засвідчивши вказану заяву своїм підписом.

08.09.2020 (після закінчення строку дії довіреності, виданої позивачем у справі) між ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7310. Пунктом 1.1. цього Договору передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки PEUGEOT модель 208, випуск 2012 року, колір коричневий, номер шасі НОМЕР_3 , тип загальний легковий - загальний ХЕЧБЕК-В, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

На підставі даного договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіль перейшов у власність ОСОБА_2 та був зареєстрований у Регіональному сервісному центрі ГЦС МВС в Черкаській області, отримавши реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Позивач у справі вважає, що, оскільки ним отримано нові свідоцтво про реєстрацію спірного автомобіля та номерний знак, відповідач ОСОБА_3 , укладаючи від імені позивача спірні договори, діяла з перевищенням наявних за довіреністю повноважень, що не відповідало його внутрішній волі та волевиявленню, висловленому ним у вказаній довіреності.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною правочину в момент його вчинення є підставою недійсності відповідного правочину.

Також відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає, зокрема, на підставі договору.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Пунктом 1 частини 1 статті 248 ЦК України передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності.

Вказане нормативно-правове регулювання стосується правовідносин між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 за довіреністю від 29.07.2019, згідно якої остання мала повноваження по продажу автомобіля позивача PEUGEOT модель 208, номер шасі НОМЕР_3 , до 29.07.2020.

Далі, згідно ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Статтею 1014 ЦК України визначено, що комісіонер зобов`язаний вчинити правочин на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера. Таким чином, договір комісії є правочином щодо надання послуг, а не договором відчуження майна.

Згідно змісту статті 1011 ЦК України комісіонер діє в чужих інтересах, але від власного імені, тобто є самостійною стороною у правочині.

Вказані правові висновки наявні в постанові ВС від 23.01.2019 у справі №484/3915/15-ц.

Отже, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору (договорів) недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину (правочинів).

Враховуючи вищевикладене нормативно-правове регулювання, а також встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що, укладаючи оспорюваний договір комісії від 28.07.2020, відповідач ОСОБА_3 діяла від імені позивача ОСОБА_1 в межах наданих за довіреністю від 29.07.2019 повноважень, що відповідає волевиявленню позивача, який уповноважив ОСОБА_3 продати свій автомобіль, у тому числі, у спосіб отримання послуг комісії.

Відтак, позовні вимоги про визнання недійсним вказаного договору комісії від 28.07.2020 є необґрунтованими.

Одночасно, апеляційний суд констатує, що оспорюваний договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений на підставі відповідного договору комісії ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» з покупцем ОСОБА_2 08.09.2020, тобто поза межами строку наданої відповідачу ОСОБА_3 довіреності від 29.07.2019 щодо продажу майна позивача.

Отже в межах строку наданої довіреності ОСОБА_3 спірний автомобіль від імені позивача (власника) не продала, натомість купівля-продаж такого транспортного засобу відбулася вже після закінчення строку дії довіреності від 29.07.2019, виданої на ім`я ОСОБА_3 , та припинення представництва позивача щодо продажу його майна на підставі п.1 ч.1 ст.248 ЦК України.

Таким чином оспорюваний у справі договір купівлі-продажу транспортного засобу від 08.09.2020 слід визнати недійсним, як вчинений без наявних повноважень, поза волею власника майна на підставі ч.3 ст.203, ст.215 ЦК України.

Слід врахувати, що укладення договору комісії щодо отримання посередницьких послуг комісіонера по продажу майна, саме по собі не призводить до вибуття такого майна з власності особи, оскільки є договором про надання послуг, відтак не може свідчити про виникнення правовідносин щодо купівлі-продажу майна.

Висновки суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог у цій частині, є помилковими, оскільки правового значення факт перереєстрації автомобіля власником під час дії чинної довіреності на ім`я відповідача не має - відповідна довіреність відкликана чи скасована не була.

Крім того, транспортний засіб, на продаж якого відповідачу ОСОБА_3 позивач видав довіреність, ідентифікувався за номером кузова, а не за номерним знаком, отже складнощів з розпорядженням таким майном тільки з посиланням на зміну номерного знаку виникнути не повинно. Апеляційний суд приймає до уваги, що за довіреністю ОСОБА_3 надавалося право розпорядитися саме конкретно визначеним автомобілем, а не свідоцтвом про реєстрацію автомобіля чи номерним знаком на нього, які зазнали змін після перереєстрації транспортного засобу позивачем.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.06.2022 у даній справі слід скасувати в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу автомобіля з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильного застосування норм матеріального права - ч.1 ст.248 ЦК України, частково задовольнивши апеляційну скаргу, та прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги про визнання недійсним договору комісії - відхилити, а позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля - задовольнити.

На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням вимог апеляційної скарги з позивача на користь скаржника слід стягнути 2043 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи. За розгляд справи в суді першої інстанції у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог у справі з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 302,66 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.06.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр ГЦС МВС в Черкаській області, про визнання недійсним договору комісії та договору купівлі-продажу транспортного засобу та визнання права власності - скасувати в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу автомобіля.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі про визнання недійсним договору комісії - залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки PEUGEOT 208 ХЕЧБЕК-В, 2012 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_8 , НОМЕР_9 від 08.09.2020, укладений між ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 з кожного окремо по 302,66 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

У решті рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.06.2022 у даній справі - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП «АВТОКОМ ЦЕНТР» 2043 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 28.09.2022.

Суддя-доповідач

Судді