ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9252/21
провадження 2-о/201/10/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання Максимової О.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , 1899 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, що ОСОБА_4 , 1899 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що він є спадкоємцем за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , яка померла у 1993 році, однак не може оформити право на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, так як документи, а саме свідоцтво про народження його матері ОСОБА_6 , 1929 р.н., що підтверджує споріднення з бабусею з часом було загублене, а тому жодні відомості щодо споріднення його матері ОСОБА_5 зі своєю матір`ю (бабусею Заявника) ОСОБА_4 на даний час відсутні. Заявник проживає та був зареєстрований останні 50 років за адресою: АДРЕСА_1 . З 1971 року за даною адресою Заявник проживав разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 , 1899 року народження, яка є рідною матір`ю його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Оскільки приватним нотаріусом було відмовлено у відкритті спадкової справи внаслідок відсутності документів підтверджуючих родинне споріднення, заявник був вимушений звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_4 , що потрібне для оформлення спадщини, яку фактично прийняв, після померлої бабусі, а саме на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , в якому він проживає більшу частину свого життя. З відповідей державних архівних установ, до яких звертався Заявник через свого представника із запитом щодо отримання запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що відповідний актовий запис відсутній. Зазначена обставина унеможливлює отримання Заявником повторного свідоцтва про народження матері у органах РАЦСу. Втрата свідоцтва про народження (паперового носія) та відсутність іншого підтвердження на паперових носіях актового запису унеможливлюють внесення відомостей про народження його матері до ЄДР та видачу повторного свідоцтва про народження. Отже отримання свідоцтва про смерть бабусі ОСОБА_4 через доведення родинних відносин з нею через свою матір ОСОБА_6 є встановлення юридичного факту родинного споріднення матері Заявника, яке иожливе лише шляхом постановлення рішення суду.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, в обґрунтування заявлених вимог по тексту заяви посилалась на наведене в ній та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ДМР у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Крім того від представника ДМР надійшов відзив на заяву, в якому зацікавлена сторона висловила свою позицію, що обґрунтовувала не доведеністю заявлених вимог належними та допустимими доказами.

Крім того, у судовому засіданні 08 червня 2022 року було допитано свідків.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є сусідом заявника та проживає за адресою АДРЕСА_2 з 1955 року. При цьому свідок підтвердив, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 проживала мати ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яка померла у 2002 році, а ще раніше там же проживала її мати «баба ОСОБА_9 », вона ж ОСОБА_4 , тобто бабуся заявника, яка померла на початку 90-х років.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є сусідкою заявника та проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1974 року. При цьому свідок підтвердила, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 проживала мати ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яка померла у 2002 році, а ще раніше там же проживала її мати «баба ОСОБА_9 », вона ж ОСОБА_4 , тобто бабуся заявника, яка померла на початку 90-х років.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 6 Розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950, ратифікована в Україні Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судом встановлено, що з 1971 року за адресою: АДРЕСА_1 Заявник проживав разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 , 1899 року народження, яка є рідною матір`ю його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 у 1993 році, однак він не може оформити право на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, так як документи, а саме свідоцтво про народження ОСОБА_11 , 1929 р.н., що підтверджує споріднення з бабусею через його матір ОСОБА_6 з часом було загублено, а тому жодні відомості щодо споріднення його матері ОСОБА_5 зі своєю матір`ю (бабусею Заявника) ОСОБА_4 на даний час відсутні.

Через свого представника Заявник за адвокатським запитом звертався до Державного архіву Дніпропетровської області, до Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів та до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур із запитом щодо отримання запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак листом №Ю-2079/0/217-21 від 03.06.2021 р. та № 811-1818 від 07.07.2021 р. та № 5/5-144 від 25.06.2021 р. від відповідних установ було проінформовано, що таких актових записів не виявлено.

Зазначена обставина унеможливлює отримання Заявником повторного свідоцтва про народження матері.

Втрата свідоцтва про народження (паперового носія) та відсутність іншого підтвердження на паперових носіях актового запису унеможливлюють внесення відомостей про народження його матері до ЄДР та видачу повторного свідоцтва про народження органами РАЦСу.

Представником Заявника була долучена нотаріально посвідчена заява ОСОБА_12 родички заявника, яка підтвердила факт того, що ОСОБА_6 була рідною донькою ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від ХХ.ХХ.2021 р. витребувались у Першій дніпровській державній нотаріальній конторі відомості щодо відкритої спадкової справи після померлої ОСОБА_4 у разі її наявності. Згідно отриманої судом відповіді такі відомості відсутні, спадкова справа не відкривалась.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які є сусідами Заявника та проживають поруч тривалий час починаючи з часу спільного проживання ОСОБА_3 зі своєю бабусею ОСОБА_4 у 1971 році. Також дані особи підтвердили суду обізнаність про наявність родинного споріднення між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 між собою та із Заявником.

Суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У даному конкретному випадку з доданих до цієї заяви доказів вбачається, що від встановлення факту родинного споріднення бабусі та матері заявника залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, а саме права власності на нерухоме майно та заявник не має іншої можливості у інший спосіб встановити факт родинного споріднення. Встановлення даного факту має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (надалі Постанова Пленуму № 5 від 31.03.1995р.) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

При цьому, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відтак, враховуючи, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини, що не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки інших осіб, які вважали б себе спадкоємцями померлої відсутні та заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки не подали, в позасудовому порядку заявник не може отримати документи, що підтверджували би вищевказаний факт, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин підставна та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 55,124,129 Конституції України, ст. ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , 1899 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, що - ОСОБА_4 . 1899 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 діб до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2022 року.

Суддя С.С. Федоріщев