Справа № 464/6509/21 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/498/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м.Львів

Справа № 464/6509/21

Провадження № 22ц/811/498/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м.Львові 17 січня 2022 року у складі судді Теслюка Д.Ю., у справі за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

встановив:

10 вересня 2021 року законний представник неповнолітньої позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та є її законним представником. ОСОБА_3 проживала однією сім`єю із ОСОБА_6 у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_4 . З моменту її народження та до 2018 року вони проживали однією сім`єю у вказаній квартирі, однак у зв`язку із складними сімейними обставинами, вона почала тимчасово проживати за іншою адресою, а донька ОСОБА_4 продовжувала частково проживати з батьком, де і зареєстрована. Неповнолітня ОСОБА_4 має право на проживання та користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер. Відразу після смерті ОСОБА_6 відповідачі ОСОБА_1 (брат померлого) та ОСОБА_5 (мати померлого) змінили замок у вхідних дверях квартири, щоб дитина ОСОБА_4 у цю квартиру не змогла зайти та не мала доступу до такої, чим унеможливили подальше її користування житловим приміщенням. Окрім цього, відповідач ОСОБА_1 почав наполягати на тому, щоб зняти з реєстрації у вказаній квартирі неповнолітню ОСОБА_4 , оскільки відповідачі мають намір продати квартиру. У спірній квартирі були зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 9відповідач) та ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_1 ніколи не проживав та не був зареєстрований у спірній квартирі. Окрім цього, вказана квартира належить на праві комунальної власності Львівській міській раді, а ордер на жиле приміщення видавався основному квартиронаймачу ОСОБА_7 , який був дідусем неповнолітньої ОСОБА_4 . Оскільки на даний час позивачці чиняться перешкоди у користуванні квартирою, а в такій знаходились її речі, які вона не може забрати та безпосередньо користуватись ними, у неї доступ до житлового приміщення відсутній. Також вказує, що необхідність проживання у даній квартирі для неповнолітньої ОСОБА_4 зумовлено тим, що вона навчається у школі №93 м.Львова, яка знаходиться неподалік її місця проживання.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львов від 17 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 . В апеляційній скарзі посилається на те, що вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Вважає, що судом необґрунтовано визнано неналежним доказом наявність кримінального провадження №0000001 від 16 липня 2021 року за ч.1 ст. 162 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 від 7 травня 2021 року щодо порушення недоторканності житла зі сторони відповідача ОСОБА_1 . Звертає увагу, що суд залишив поза увагою наявну в матеріалах справи довідку від 7 жовтня 2021 року, яка вказує на обґрунтованість звернення до суду, оскільки наявні порушення особистих житлових прав на користування квартирою, позивачка, яка є неповнолітньою дитиною, змушена проживати не за місцем своєї реєстрації, а в чужій квартирі, де окрім її мами проживає ще восьмеро дорослих осіб. Вказує, що суд не врахував та не звернув увагу також і на думку органу опіки та піклування, який просив задовольнити позов та усунути перешкоди відповідачами для неповнолітньої ОСОБА_4 з метою захисту прав та інтересів дитини для реалізації особистих прав на житло. Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_8 та представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, проти апеляційної скарги заперечили. Відповідач додатково пояснив, що не проживає і не зареєстрований у спірній квартирі, жодних перешкод ОСОБА_4 у користуванні цим житлом ніхто не чинити. На даний час у квартирі він та ОСОБА_5 у квартирі не проживають, у цій квартирі проживає тільки позивач.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи інші учасник процесу в судове засідання не прибули, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Апеляційний суд відповідно до своєї ухвали розглянув справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 65 цього Кодексу наймач`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Статтею ст. 9 зазначеного Кодексу передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ЖК України член сім`ї наймача не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом, відтак такий має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав щодо користування житловим приміщенням. Наявність у позивача права користування спірною квартирою, є визначальним при вирішенні спору про усунення перешкод у користування нею.

Встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис №4158).

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛКП «Старий Сихів» №350 від 26 лютого 2018 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Основним квартиронаймачем цієї квартири, згідно ордеру №240 від 20 квітня 1987 року є ОСОБА_7 .

Відповідно до довідки №26052 Сихівської районної адміністрації від 14 травня 2021 року неповнолітня ОСОБА_4 зареєстрована за цією ж адресою.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 19 квітня 2021 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №765).

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , у своїй позовній заяві посилається на те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 чинять їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 , оскільки змінили замок вхідних дверей до квартири.

Позивачем не надано доказів зазначеного. Відповідачі даний факт заперечили і це не спростовано.

Відповідач і не оспорюють право користування неповнолітньою ОСОБА_4 спірною квартирою.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 15 червня 2021 року зобов`язано службову особу відділу поліції №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 7 травня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення. Така ухвала є неналежним доказом у цій справі, оскільки не доводиться наявність перешкод ОСОБА_4 у користуванні квартирою з боку відповідачів.

На підставі встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що даний позов є передчасним, зібрані у справі докази вказують на недоведеність заявлених позивачем вимог, а відтак, - у задоволенні позову належить відмовити.

З висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам та не спростовані доводами апеляційної скарги, належить погодитися. Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львов від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк