Справа № 2-866/11
Провадження № 22-ц/801/1053/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 рокуСправа № 2-866/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н. Р.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Смірновим С. М., на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Заярного А. М. від 03 травня 2022 року про заміну сторони правонаступником у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» (далі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ») звернулось до суду з цією заявою, за якою просило замінити сторону Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (далі ПАТ «Дельта банк») з виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року у справі № 2-866/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кердитпромбанк» (далі ПАТ «Кердитпромбанк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ».

На обґрунтування заяви посилалося на те, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 21 вересня 2011 року у справі № 2-866/11 позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року в сумі 246 398 грн 00 к. та судові витрати.

26 червня 2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір, відповідно до якого ПАТ «Кродитпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2

10 липня 2020 року відбувся аукціон з продажу товарів ПАТ «Дельта Банк», а саме кредитного портфелю, до складу якого увійшло, зокрема право вимоги за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 .

За наслідками проведеного аукціону ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» набула право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором та договорами, укладеним в якості його забезпечення, на підставі Договору про відступлення права вимоги № 2300/К.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 03 травня 2022 року заяву задоволено.

Замінено сторону ПАТ «Дельта Банк» () з виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року у справі №2-866/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року на його правонаступника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» ().

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги відбулася зміна кредитора, а саме: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» набуло статусу нового кредитора / стягувача з примусового виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року, ухваленого у цивільній справі №2-866/11. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. Одночасно вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Відсутність інформації про те чи перебуває на виконанні виконавчий лист та, відповідно, відсутність номеру виконавчого провадження в заяві про заміну сторони правонаступником, жодним чином не може слугувати підставою неможливості розгляду та відмови поданої заяви.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С. М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 03 травня 2022 року, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» про заміну сторони правонаступником.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання скінчився 25 червня 2018 року за два роки до того, як ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» викупило активи ПАТ «Дельта банк», однак заяви про поновлення цього строку воно не подавало. Оскільки виконавчий лист не може бути пред`явлений до примусового виконання, то суд першої інстанції не мав підстав для задоволення заяви про заміну сторони правонаступником.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» подало відзив на апеляційну скаргу, за яким просило залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, відповідно до обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Судом встановлено такі обставини.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року у справі № 2-866/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року в сумі 246 398 грн 00 к. та судові витрати.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір, за яким ПАТ «Кродитпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 .

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05 травня 2014 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Кредитпромбанк» на ТОВ «Дельта Банк».

10 липня 2020 року відбувся аукціон з продажу товарів ПАТ «Дельта Банк», а саме кредитного портфелю, до складу якого увійшло, зокрема право вимоги за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 .

За наслідками проведеного аукціону ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ» набула право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за цим кредитним договором та договорами, укладеним в якості його забезпечення, на підставі Договору про відступлення права вимоги № 2300/К.

Як видно з витягу з ВП-спецпідрозділ ЄДРВП по виконавчому провадженню № 32413992 та виконавчому провадженню № 38179526, виконавчий лист від 20 листопада 2011 року № 2-866/11/0205 з виконання рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року у справі № 2-866/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року в сумі 246 398 грн 00 к. двічі пред`являвся до виконання: 05 травня 2012 року та 27 травня 2013 року. Цей виконавчий лист було повернуто стягувачеві через нездійснення авансування витрат на виготовлення технічної документації для примусової реалізації належної боржнику квартири. Стан виконавчого провадження: завершено.

В період з 2016 по 2022 роки виконавчий лист до виконання не пред`являвся і на виконанні не перебував (відповідь головного державного виконавця Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький)).

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10 (провадження № 61-17987св20), аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18).

Отже, установивши, що кредитор у зобов`язанні, визначеному у рішенні Жмеринського міськрайонного суду від 21 вересня 2011 року у справі № 2-866/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» про стягнення солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 1.24/000001/08-НВС від 06 березня 2008 року в сумі 246 398 грн 00 к. та судових витрат змінився, рішення дотепер не виконане, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відтак, доводи апеляційної інстанції не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 383 ЦПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Смірновим С. М., залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 16 червня 2022 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. Б. Сало