ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м.Суми

Справа №583/4484/21

Номер провадження 22-ц/816/589/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Чернеччинська сільська рада Охтирського району Сумської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2022 року в складі судді Ярошенко Т.О., ухваленого в м. Охтирка, повний текст якого складено 04 лютого 2022 року, -

в с т а н о в и в :

05 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - Держгеокадастр) та Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області (далі - Сільрада) про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 7,3262 га, яка розташована на території Чернеччинської об`єднаної територіальної громади Охтирського району Сумської області з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :01:002:5152 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та записів у Поземельній книзі, зобов`язання державного кадастрового реєстратора Держгеокадастру внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:5152.

Позов мотивовано тим, що після смерті батька відкрилась спадщина у виді права власності на земельну ділянку площею 2 га, якою заявниця фактично продовжує користуватися, проте нотаріус відмовив у оформленні спадкових прав у зв`язку з відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру. Під час розробки проекту землеустрою з метою оформлення спадкових прав з`ясувалося, що частина земельної ділянки площею 0,8062 га зі складу земельної ділянки площею 2 га, яка була передана у приватну власність батьку позивачки для ведення особистого селянського господарства, входить до складу земельної ділянки площею 7,3262 га, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі за № :01:002:5152. Згідно з графічними матеріалами з описом меж до комунальної власності Чернеччинської об`єднаної територіальної громади входять землі запасу, а саме земельна ділянка площею 6,52 га, яка розташована поряд із земельною ділянкою площею 2 га. Під час виготовлення проекту землеустрою у 2013 році землевпорядником були неправильно визначені межі та площа земельної ділянки тобто вказано 7,3262 га замість 6,52 га, внаслідок чого відбулось накладення вказаної земельної ділянки на ділянку площею 2 га. Площа накладення земельних ділянок складає 0,8062 га. Земельну ділянку площею 7,3262 га зареєстровано державним кадастровим реєстратором у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер :01:002:5152, а власником є Чернеччинська об`єднана територіальна громада в особі Сільради. На даний час земельна ділянка передана в оренду ОСОБА_2 . Заявниця має намір присвоїти земельній ділянці площею 2 га кадастровий номер та оформити як спадкове майно за законом, у зв`язку з чим просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 7,3262 га.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 7,3262 га, яка розташована на території Чернеччинської об`єднаної територіальної громади Охтирського району Сумської області з цільовим призначенням 01.02. - для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :01:002:5152 шляхом закриття Поземельної книги із скасуванням кадастрового номеру.

В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з Держгеокадастру та Сільради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі по 227 грн з кожного.

В апеляційній скарзі Держгеокадастр посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заяв про реєстрацію земельної ділянки площею 2 га до державного земельного кадастру не надходило, а реєстрація земельної ділянки площею 7,3262 га була здійснена державним реєстратором відповідно до вимог закону. Звертається увага на те, що розробником технічної документації із землеустрою, у якій як зазначає позивачка було допущено помилку щодо накладення земельних ділянок, на підставі якої було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим № :01:002:5152, є Сумська регіональна філія ДП «Центр ДЗК», тобто Держгеокадастр прав заявниці не порушував. Вважає неналежним обраний позивачкою спосіб захисту прав, оскільки саме державний реєстратор самостійно приймає рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації земельної ділянки, тобто Держгеокадастр не має права вчиняти дії щодо скасування державної реєстрації.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Шершак-Гукова А.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що права позивачки на спадкове майно фактично сторонами спору не оспорюються, проте існування реєстрації земельної ділянки, у складі якої перебуває спірна земельна ділянка, порушує її спадкові права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_3 , пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Матішинця В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_4 (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2 га, що була надана йому на підставі рішення Охтирської районної державної адміністрації № 111 від 29 березня 2002 року для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Сільради (а.с. 16).

24 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Охтирської міської нотаріальної контори Сумської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, постановою якого того ж дня позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю кадастрового номеру на вказану земельну ділянку площею 2 га та витягу з Державного земельного кадастру на цю ділянку (а.с. 17).

09 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу в Охтирському районі Держгеокадастру із заявою про надання витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 2,0 га (а.с. 18), у відповідь на яку листом від 28 вересня 2020 року за № 13/131-20 заявницю повідомлено, що відповідно до п. 115 Постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року державна реєстрація земельних ділянок переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації, в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності ) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Листом Держгеокадастру від 22 вересня 2020 року за № Р-1058/0/5-20/1053/6-20 ОСОБА_1 повідомлено, що розробником документації із землеустрою, на підставі якої зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:5152, є Сумська регіональна філія ДП «Центр ДЗК» (а.с. 20).

Як вбачається зі схеми експлікації земельних ділянок площа земель запасу Чернеччинської сільської ради становить 6,52 га, площа земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_4 , становить 2 га (а.с. 23).

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 22 вересня 2021 року земельна ділянка площею 7,3262 га, кадастровий № :01:002:5152, має цільове призначення - для ведення фермерського господарства, з 04 лютого 2019 року перебуває у комунальній власності Сільради та розташована на її території.

На підставі договору оренди землі від 11 липня 2017 року № 367, укладеного між Держгеокадастром та ОСОБА_2 , земельна ділянка площею 7,3262 га, кадастровий номер :01:002:5152, надана у користування орендарю (а.с. 67-69).

Згідно експлікації земельних ділянок площа сформованої земельної ділянки із земель запасу становила 6,52 га, однак в результаті помилкового визначення її меж, частина земельної ділянка загальною площею 2 га, яка була передана у власність ОСОБА_4 , увійшла до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:5152, площею 7,3262 га, тобто площа накладення складає 0,8062 га.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка набула у визначений законом спосіб та порядок право власності на земельну ділянку площею 2 га і це право ніким не оспорюється. Також суд вказав, що на момент державної реєстрації земельної ділянки площею 7,3262 га її частина не була вільна, так як вже перебувала на праві приватної власності у ОСОБА_4 , а тому у зв`язку з проведенням державної реєстрації зазначеної земельної ділянки, позивачка ОСОБА_1 була позбавлена можливості внести відомості до Державного земельного кадастру про свою земельну ділянку, у відповідності до вимог Закону України «Про державний земельний кадастр», що є порушенням її прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання кадастрового реєстратора внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 7,3262 га, кадастровий номер :01:002:5152, суд зазначив, що ця вимога не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки державна реєстрація скасовується кадастровим реєстратором у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Крім того, суд не взяв до уваги доводи Сільради про те, що позивачка не ставить питання про припинення речових прав, оскільки, ураховуючи обраний спосіб захисту своїх прав, суд розглянув справу в межах заявлених позовних вимог.

Проте, колегія суддів апеляційного суду з вказаним висновком місцевого суду погодитись не може з наступних підстав.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Відповідно до абзацу 5 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 (далі - Закон № 1952) викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону № 1952 (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від ч. 2 ст. 26 Закону № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Проте, позивачем не заявлялись вимоги про припинення речових прав Сільради у тому числі на належну заявниці частину земельної ділянки площею 2 га, як і не вирішується питання відносин оренди між Сільрадою та третьою особою - ОСОБА_2 , якщо орендарем використовується частина успадкованої позивачкою земельної ділянки, тобто обраний ОСОБА_1 спосіб захисту прав є неефективним і не може призвести до реального їх захисту або відновлення. Інакше, без вирішення питання про речове право скасування державної реєстрації прав Сільради на земельну ділянку площею 7,3262 га, до складу якої входить успадкована позивачкою земельна ділянка площею 2 га, призведе до нових спорів.

З огляду на викладене, у даних правовідносинах заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду та ухвалює нове судове рішення, яким відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з позивача на користь Держгеокадастру підлягають стягненню 1362 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, 376, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2022 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Чернеччинська сільська рада Охтирського району Сумської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 7,3262 га, яка розташована на території Чернеччинської об`єднаної територіальної громади Охтирського району Сумської області з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :01:002:5152 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та записів у Поземельній книзі, зобов`язання державного кадастрового реєстратора Держгеокадастру внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:5152.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 1362 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

Т. А. Левченко