Справа № 570/1523/22
Номер провадження 4-с/570/8/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовський О.О.

з участю: секретаря судових засідань: Гречка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича про оскарження дій державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

Заявник зазначає, що Рівненським районним судом Рівненської області було винесено рішення у справі № 570/5559/17, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 10 599, 00 грн. та сплачений ним судовий збір в розмірі 640, 00 грн. У справі був виданий виконавчий лист, який заявник подав на виконання, однак державний виконавець повернув зазначений виконавчий лист без прийняття до виконання як такого, що не відповідає вимогам закону. Заявник вважає такі дії державного виконавця протиправними. Тому звернувся до суду зі скаргою. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними та скасувати повідомлення від 21.12.2021 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, та зобов`язати державного виконавця прийняти цей виконавчий лист до виконання і відкрити виконавче провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився.

Представник заявника адвокат Павлюк М.Г. в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі. Скаргу підтримує та просить її задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Державний виконавець Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі. Скаргу не визнає. До суду надав відзив. Зазначає, що державний виконавець, розглянувши заяву про примусове виконання рішення від 14.12.2021 року та виконавчий лист Рівненського районного суду Рівненської області № 570/559/17 від 04.04.2019 року відмовив у їх прийнятті, оскільки у вищезазначених документах не зазначено дати народження боржника, а така вимога зазначена в ст. 4 Законі України «Про виконавче провадження». Тому вважає свої дії правомірними та просить відмовити у задоволенні скарги.

В силу вимог ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що у скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, Рівненським районним судом Рівненської області було ухвалене рішення у справі № 570/5559/17, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 10 599, 00 грн. та сплачений ним судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

04.04.2019 р. судом для примусового виконання рішення видано виконавчий лист.

Відповідач у справі добровільно рішення суду не виконав.

Задля реалізації свого права на виконання судового рішення в примусовому порядку позивачем вживались заходи для пред`явлення виконавчого листа до виконання шляхом подання його до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Водночас, орган державної виконавчої служби виконавчий лист повертав без прийняття до виконання зокрема, 09.04.2019 р., 05.02.2020 р., 26.01.2021 р. та 21.12.2021 р. Кожного разу підставою для повернення виконавчого листа без виконання була одна і таж підстава - невідповідність його вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, відсутність у виконавчому листі дати народження боржника.

Суд зауважує, що повернення виконавчого листа без виконання на підставі повідомлення від 26.01.2021 р. уже було предметом судового розгляду за відповідною скаргою стягувача. Рівненський апеляційний суд своєю постановою від 09.12.2021 скаргу стягувача задоволив, визнав повідомлення державного виконавця Коржаневської В.А. про повернення виконавчого документу протиправним та його скасував, а також зобов`язав Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Рівненським районним судом Рівненської області по справі № 570/5559/17 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості 10 599 грн. та судовий збір 640 грн.

Апеляційний суд мотивував свою постанову тим, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Попри вказані обставини та наявність зобов`язуючої постанови Рівненського апеляційного суду державним виконавцем Маркуцем С.О. згідно повідомлення від 21.12.2021 р.виконавчий лист повернуто без прийняття до виконання. Підстава повернення виконавчого листа аналогічна - невідповідність виконавчого листа вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника.

На думку суду, державний виконавець злісно не виконує свої посадові обов`язки та допустив порушення вимоги закону, що полягає у безпідставному поверненні виконавчою листа без виконання. Також, державний виконавець Маркуц С.О. допустив невиконання постанови Рівненського апеляційного суду, що є недопустимим в силу обов`язковості такого судового рішення. Така бездіяльність органу державної виконавчої служби порушує право стягувана на ефективний судовий захист своїх прав та виконання судового рішення.

Конституційний Суд України також неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013).

Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(ІІ]/2019). Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

З практики Європейського суду з прав людини також вбачається, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (§ 43 рішення у справі «Shmalko v.Ukraine» від 20 липня 2004 року, § 84 рішення у справі «Fuklev v. Ukraine» від 7 червня 2005 року, § 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, §§ 46, 51, 54 рішення у справі «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine» від 15 жовтня 2009 року).

Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Підстава повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю в ньому інформації про дату народження боржника є неприпустимою. Практика Верховного суду з цього питання є уже визначеною та сталою. Верховний суд сформував правому позицію, що відсутність у виконавчому листі відомостей про народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (постанови від 22.08.2018 у справі № 471/283/17-ц від 26.12.2018 у справі № 749/1181/16-ц, від 08.05.2019 у справі № 813/2125/16, від 19.09.2019 у справі № 469/1357/16-ц, від 24.12.2020 у справі № 639/2561/18 та від 29.04.2021 у справі № 686/3941/19), які в силу положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковими для органу державної виконавчої служби. Суд погоджується з думкою заявника про те, що державний виконавець не виконує свої посадові обов`язки та порушує право позивача на виконання судового рішення. На це вказує те, що Рівненський районний суд Рівненської області в ухвалі від 30.06.2021 вказав дані, які стали відомі суду при розгляді скарги: боржник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Водночас, попри наявну інформацію про дату народження боржника, державний виконавець Маркуц С.О. виконавчий документ повертає без прийняття його до примусового виконання.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що наявні підстави визнати протиправним та скасувати повідомлення від 21.12.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Що стосується вимог заявника про стягнення з Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на свою користь понесених витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. суд вважав такими, що не підлягають задоволенню. Доказів про фактично понесені витрати на правову допомогу суду не були надані. Тому суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги - стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Вимоги представника заявника про постановлення окремої ухвали суду, згідно статті 262 ЦПК України, також не підлягали задоволенню, оскільки постановлення окремої ухвали з підстав, передбачених частиною третьою статті 262 ЦПК України, є правом, а не обов`язком суду. Суд вважає, що постановлена ухвала про відновлення порушеного права заявника запобігатиме вчиненню аналогічних порушень зі сторони державного виконавця.

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статями 260, 353, 354, 447-452 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича на рішення державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення від 21.12.2021 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

Зобов`язати Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийняти до виконання виконавчий лист виданий Рівненським районним судом Рівненської області у справі № 570/5559/17 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 10 599 грн. 00 коп. та судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

У задоволенні решти скарги - відмовити.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.