Справа№592/2199/22
Провадження №2/592/1068/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Управління Подопригора В.В. звернулася до суду з даним позовом та вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Родина Шерес потрапила в поле зору Управління «Служба у сшравах дітей» Сумської MP в серпні 2021р.

До Управління надійшло повідомлення від Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради стосовно того, що спеціалістами Департаменту під час проведення обстеження житлових умов з метою надання матеріальної допомоги для ліквідації наслідків пожежі за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено малолітню дитину, яка перебувала під наглядом осіб у стані алкогольного сп`яніння, а саме бабусі дитини- ОСОБА_3 . З матір`ю дитини проведено профілактичну бесіду та з`ясовано, що вона разом з дитиною за цією адресою не проживають, а малолітню дитину вона інколи залишає під нагляд ОСОБА_3 . Так, ОСОБА_1 зобов`язалася в подальшому не залишати доньку під нагляд осіб. які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

До Сумського РУП ГУНП в Сумській області 09.02.2022р. надійшло повідомлення про вчинення домашнього насильства, а саме на лінію 102 звернувся ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , із заявою про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи і стані алкогольного сп`яніння вчинила сварку та поводить себе агресивно у присутності малолітньої дитини.Прибувши на місце події працівники правоохоронних органів встановили, що за вищезазначеною адресою перебувають ОСОБА_3 , її донька- ОСОБА_1 та онука- ОСОБА_2 . Всі дорослі особи знаходяться стані алкогольного сп`яніння різного ступеня.Мати дитини взагалі не орієнтувалася у навколишній дійсності та не могла дати оцінку своїм діям, так як перебувала з ознаками сильного алкогольної сп`яніння. Малолітня дитина перебувала в неналежних для проживання умова знаходилася у занедбаному стані.

Працівники правоохоронних органів негайно викликали БШМД повідомлено Управлінню «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Спеціалісти Управління прибувши на місце з`ясували, що умови для проживання дитини дійсно відсутні. Будинок після пожежі та потребує ремонту. Меблі знаходяться в занедбаному стані. Речі розкидані по підлозі, брудні. Дитина знаходилася під наглядом осіб, які перебували в стані алкогольне сп`яніння.

Було прийняте рішення про вилучення малолітньої ОСОБА_2 та направлення до КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» СМР про що, було повідомлено матір дитини. ОСОБА_1 на повідомлення про вилучення дитини взагалі не відреагувала, натомість бабуся дитини почала поводити себе агресивно, висловлювалась нецензурною лайкою в присутності дитини, погрожувала спеціалістам Управління та представникам правоохоронних органів. Отже, вищезазначені факти свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини, що виразилось, зокрема, у неодноразовому створенні ситуацій, що загрожували життю та здоров`ю малолітньої. ОСОБА_1 свідомо не бажає змінювати свою поведінку та належним чином виконувати батьківські обов`язки.Малолітня ОСОБА_5 була доставлена до лікарні та оглянута лікаря тілесних ушкодження не виявлено, хоча дитина повідомила, що до застосовують фізичні методи виховання. Виконавчий комітет Сумської міської ради прийняв рішення від 09.02.2022 № 44 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_1 від матері».

Просить суд: прийняти рішення про відібрання у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на особистий рахун дитини, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з і подання заяви і до повноліття дитини; питання подальшого влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради. У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, вважає доцільним відібрати дитину у матері без позбавлення її батьківських прав, додавши, що минув невеликий строк для впевненого стверджування про виправлення матері.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала, надала відзив та пояснила, що вона змінила свою поведінку. Вказує, що у її власності є 1/6 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована разом із дитиною і сама фактично в ній проживає з матір`ю та рідним братом. Який має окрему кімнату і окремих вхід до неї. У лютому 2002 року також проживав її двоюрідний брат ОСОБА_4 , з яким постійно виникають непорозуміння та конфлікти, не тільки у неї, а і у інших членів сім`ї. Під час сварки в 2021 році влаштував у квартирі пожар, в результаті чого вигоріла одна кімната, а коридор, кухня та прохожа потребує ремонту. ОСОБА_7 ремонтувати квартиру відмовляється і створював всі умови для їх не проживання. В лютому 2022 року після сварки з її матір`ю ОСОБА_3 з ОСОБА_7 , останній звернувся до правоохоронних органів з приводу домашнього насильства по відношенню до нього. В подальшому спеціалісти управління «Служби у справах ді|гей» вилучили мою дитину ОСОБА_2 та повідомили мене про направлення її до лікарні. З 16.02.2022 по 21.02.2022 року не зважаючи на відібрання дитини, я перебувала з нею на стаціонарному лікування в педіатричному відділенні. Подаючи позовну заяву, позивач зазначає, що вона свідомо не бажає змінювати свою поведінку та належним чином виконувати батьківські обов`язки. Вважає, що це не відповідає дійсності. Проживаючи разом з донькою ОСОБА_8 в їх квартири, вона намагалася забезпечити її всім необхідним достатнім для її розвитку. Не зважаючи на її інвалідність III групи з дитинства, вона постійно неофіційно працювала. Після відібрання дитини донька ОСОБА_8 на даний час перебуває у патронажній сім`ї, однак вона постійно її відвідує, купує продукти та речі і солодощі на прохання дитини. Докладає всіх зусиль для її повернення. Відповідно до довідки - характеристики від 21.02.2022 року, яка надана ст. ДОП Сумського РУП ГУНП в Сумській області вона зарекомендувала себе з посередньої сторони , від сусідів не надходили скарги на її поведінку за місцем мешкання. На час отримання довідки до адміністративної відповідальності не притягувалася та на обліку як домашній кривдник не перебуває. Відповідно до висновку лікарсько - консультативної комісії закладу охорони здоров`я №12/121 я має ступінь втрати здоров`я внаслідок хвороби, що не перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Відповідно до довідки №170, яка видана Обласним клінічним медичним центром соціально небезпечних захворювань вона під динамічним спостереженням у лікаря- нарколога не перебуває. Оскільки, вони проживають з мамою разом і часто залишає дитину на маму, то відповідно до консультативного висновку №9 та 10 від 15.02.2022 року їй та мамі ОСОБА_3 15.02.2022 року проведено психотерапевтичне кодування від вживання алкоголю терміном на 1 рік. Беручи до уваги, те, що вона виховує доньку одна, батько в свідоцтві про народження ОСОБА_8 записаний з її слів, то бажає самостійно виховувати доньку та доглядати за нею та хоче її забрати проживати разом зі нею. Просить відмовити у задоволенні позову. (а.с. 28-31) 29.06.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що обставини, які призвели до відібрання дитини в повній мірі не усунуті, умови для проживання так і не створені. Крім того, факт відсутності умов проживання та ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2022 року (а.с.45-46 )

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.4-5)

31.08.2021 року до Управління надійшло повідомлення від Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 26.08.2021 року стосовно того, що спеціалістами Департаменту під час проведення обстеження житлових умов з метою надання матеріальної допомоги для ліквідації наслідків пожежі за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено малолітню дитину, яка перебувала під наглядом осіб у стані алкогольного сп`яніння, а саме бабусі дитини- ОСОБА_3 . Просять відвідати цю сім`ю та у разі необхідності взяти під соціальний супровід. (а.с.6) 09.02.2022 року працівниками Уаравління був складений АКТ обстеження умов проживання дитини ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 з фототаблицею, які виявилися негативними. (а.с. 8,12-14)

Виконавчий комітет Сумської міської ради прийняв рішення від 09.02.2022 № 44 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_1 від матері». (а.с.11)

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правилами ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-XXII від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Судом не встановлено, а позивачем не надано достатньо переконливих та зважених аргументів на захист інтересів дитини відповідачки, які б свідчили про необхідність відібрання дитини у матері на час розгляду справи. При цьому суд враховує, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (п.50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2021 року у справі «Савіни проти України»). Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що з моменту відібрання малолітньої ОСОБА_8 у її матері в лютому 2022 року, остання змінила свою поведінку, спосіб життя та умови проживання, а також ставлення до виконання належним чином батьківських обов`язків по відношенню до доньки. Зокрема, згідно копії свідоцтва про парво власності від 23.08.2007 року ОСОБА_1 є співвласником 1/6 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована разом із дитиною і сама фактично в ній проживає з матір`ю та рідним братом. (а.с.40-44, 5,36) Після відібрання дитини донька ОСОБА_8 на даний час перебуває у патронажній сім`ї, однак мати постійно її відвідує, купує продукти та речі і солодощі на прохання дитини, що підтверджує і представник Управління у судовому засіданні. Відповідно до довідки - характеристики від 21.02.2022 року, яка надана ст. ДОП Сумського РУП ГУНП в Сумській області Шерес Є.Є. зарекомендувала себе з посередньої сторони , від сусідів не надходили скарги на її поведінку за місцем мешкання. На час отримання довідки до адміністративної відповідальності не притягувалася та на обліку як домашній кривдник не перебуває. (а.с.32) Відповідно до висновку лікарсько - консультативної комісії закладу охорони здоров`я №12/121 вона має ступінь втрати здоров`я внаслідок хвороби, що не перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. (а.с.33) Відповідно до довідки №170, яка видана Обласним клінічним медичним центром соціально-небезпечних захворювань ОСОБА_1 під динамічним спостереженням у лікаря- нарколога не перебуває. (а.с.34) Відповідно до консультативного висновку №9 та 10 від 15.02.2022 року їй та матері ОСОБА_3 15.02.2022 року проведено психотерапевтичне кодування від вживання алкоголю терміном на 1 рік. (а.с.35) Згідно довідок про доходи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Сумському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за віком, а ОСОБА_1 також отримує пенсію по втраті годувальника, та державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства 3 групи. (а.с. 37-39)

Як убачається із Акту обстеження умов проживання від 19.08.2022 року, позивачкою та іншими мешканцями будинку АДРЕСА_1 були покращені умови для проживання, прибрано, зроблено косметичний ремонт кімнат, є кухня, ванна, туалет та кімната з дитячим ліжком тощо. (а.с. 54-55) Таким чином, судом встановлено, що після відібрання дитини у відповідачки, остання змінилася та покаялася за свою поведінку, що передувала відібранню у неї дитини. Враховуючи позитивні зміни у поведінці відповідачки, суд вважає, що на цей час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її матір`ю, а тому суд вважає за необхідне повернути малолітню ОСОБА_8 її матері відповідачці, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Керуючись ст.ст. 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- відмовити.

Повернути малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері ОСОБА_1 .

Допустити негайне виконання судового рішення в частині повернення дитини матері.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич