РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, котрий рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.12.2020 розірваний. Від спільного подружнього проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживають із нею, перебувають повністю на її утриманні.

Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по ј частині від доходу відповідача щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

До початку судом розгляду справи по суті позивач подала заяву про залишення без розгляду позову в частині вимог про стягнення аліментів із відповідача на користь сина ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 05.09.2022 постановлено залишити без розгляду позов в частині вимог про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Позивач в судовому засіданні просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ј частини від всіх видів доходу. Пояснила, що син ОСОБА_4 проживає із нею, а син ОСОБА_3 із відповідачем. Відповідач не бере участі в утриманні сина ОСОБА_5 . Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги просив позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 2000-2500 гривень. Пояснив, що син ОСОБА_3 проживає разом із ним та перебуває повністю на його утриманні. Позивач не бере участі в утриманні сина ОСОБА_3 . Тому стягнення з нього на утримання сина ОСОБА_5 аліментів саме в розмірі ј частини від всіх його видів доходу є несправедливим.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірваний 22.12.2020 рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області.

Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 підтверджується, що сторони у справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Із пояснень сторін встановлено, що син ОСОБА_4 проживає з позивачем, а син ОСОБА_3 проживає із відповідачем. Син ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивача, а син ОСОБА_3 перебуває на утриманні відповідача.

Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо добровільної участі відповідача в утриманні сина ОСОБА_5 в грошовій і /або/ натуральній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Оскільки відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_5 , тому відповідно до ст. 180 СК України він зобов`язаний утримувати його до досягнення ним повноліття.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що він бере участь в утриманні сина ОСОБА_5 в натуральній чи грошовій формі.

При цьому, навіть періодична участь відповідача в утриманні сина ОСОБА_5 , не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки періодична участь в утриманні дитини не перешкоджає позивачу звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів і не залежати від наявності чи відсутності бажання у батька в певний період часу брати участь в його утриманні в грошовій чи у натуральній формі.

Оскільки син ОСОБА_4 проживає із позивачем, яка несе витрати на його утримання, при цьому відповідач не бере участь в утриманні дитини в грошовій і /або/ натуральній формі та беручи до уваги, що інший син сторін ОСОБА_3 , проживає із відповідачем та перебуває на його утриманні, а також, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача.

Визначаючи такий розмір аліментів суд враховує, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей, а також норму ч. 5 ст. 182 СК України, відповідно до якої, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки за нормами СК України визначено, що той із батьків, разом з яким проживає дитина має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини доходу платника аліментів, тому з урахуванням того, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей, принципу справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини, що становить частку, яка б припадала на одну дитину, у випадку одночасного стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів на утримання дитини (тверда грошова сума чи частка від доходу), тому суд стягує аліменти саме у частці від доходу відповідача, як просив позивач у позовних вимогах і не бере до уваги доводи відповідача про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст.180, ч.3 ст. 181, 182, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 992,40 грн судового збору в дохід держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук