Справа № 285/2208/22
провадження у справі № 2/0285/650/22
28 вересня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді………..………......Літвин О. О.,
секретаря………………..…………..Клечковської М. М.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за правилами спрощеного позовного провадження
за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»
про стягнення кредитної заборгованості, -
У червні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк, банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник позивача в заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо винесення заочного рішення.
Відповідачку про час і місце розгляду справи двічі повідомлено вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України.
Причини її повторної неявки суду невідомі, заперечень проти позову чи будь-яких клопотань не надійшло, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.
З оглянутої судом анкети-заяви від 27.05.2013 слідує, що ОСОБА_2 згідно укладного від 25.06.2013 шлюбу),ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови) і Тарифами ПриватБанку виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку та своїм підписом висловила свою згоду, що Умови і Тарифи складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Перед укладенням кредитного договору відповідачка була вільною в погодженні всіх умов кредитування в банку.
З наданої банком виписки по картковому рахунку клієнта (далі Виписка) слідує, що починаючи з січня 2014 року і по 2021 рік відповідачка активно користувалася кредитними коштами: проводила розрахунки в магазинах, знімала в банкоматах готівку, переказувала кошти на рахунки, оплачувала різні послуги.
заборгованості за тілом кредиту в сумі 9885,82 грн., в тому числі 9885,82 грн. за простроченим тілом кредиту;
заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2239,94 грн.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Отже, Виписка, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідачки за кредитом.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Позичальник, в свою чергу, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1 ЦК Українирозмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента.
Відтак, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено встановлення позивачем відповідачці кредитного ліміту, його розміру, отримання кредитної картки з визначеним строком дії, користування кредитними коштами.
Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, разом з тим кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
До кредитного договору банк додав тарифи користування кредитною карткою і Умови, розміщені на його офіційному сайті. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи, Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг банку.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов. Але останні з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем, також відповідачем не підписано і довідки, в якій сторони узгодили порядок та строки нарахування заборгованості за відсотками.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування відсотків.
Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою ПриватБанк дотримався вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими, тому відсутні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками у розмірі 2239,94 грн.
Одночасно, оскільки позивачем надано докази про надання відповідачці кредитних коштів та про використання їх нею, та враховуючи позицію ОСОБА_3 , яка не оспорила зазначених фактів, суд приходить до висновку про підставність вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9885,82 грн.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачки також належить стягнути судовий збір, понесений банком при подачі позову.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, - суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,
заборгованість по кредитному договору б/н від 27.05.2013 у розмірі 9885,82 грн.
та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн.? ?
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя О. О. Літвин