Справа № 527/383/22
провадження 2/527/255/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Павлійчук А.В.,

секретаря судового засідання Бурбиги Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/383/22 за позовом виконавчого комітету Глобинської міської ради, як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Глобинської міської ради в інтересах дітей, які залишилися без батьківського піклування: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

До Глобинського районного суду Полтавської області з вказаним позовом звернувся представник виконавчого комітету Глобинської міської ради. В обґрунтування позову зазначив, що комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Глобинської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з наведеним органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. У зв`язку з наведеним, позивач прохає позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини.

У судове засідання представник позивача та третя особа не з`явилися, подали до суду заяви, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7).

Згідно посвідчення від 17.10.2016 року серія НОМЕР_1 виданим УПСЗН Глобинської РДА, встановлено що ОСОБА_1 має інвалідність. (а.с. 9).

Наразі дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 .

Батько, ОСОБА_2 , не цікавиться шкільним життям сина, не відвідує навчальний заклад, не спілкується з класним керівником та вчителями, що підтверджується довідкою від 30.08.2021 № 308 Глобинського ліцею № 1 ім. В.Є. Курченка. (а.с. 10).

З довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 01 грудня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на 01.12.2021 має заборгованість у сумі 188482,94 грн. (а.с. 15).

Зважаючи на вищенаведені обставини, виконавчим комітетом Глобинськкої міської ради, як органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітнього сина. (а.с.25-27).

За змістом ст.ст. 3,9,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.09.1991, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приписами ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 СК України, мати , батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між особою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин 1, 2 та ч. 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Участі у його вихованні, лікуванні не приймає, не турбується про його здоров`я, взагалі не спілкується з ними. Фінансової допомоги для виховання та утримання дитини не надає, не виявляє у відношенні до дитини батьківської турботи, що дійсно вказує на неналежне виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, в розумінні законодавчих положень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дитини та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, при подачі позову до суду про позбавлення батьківських прав позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 164-166, 192 главами 14,15 СК України, ст.ст. 13, 263, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов виконавчого комітету Глобинської міської ради, як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Глобинської міської ради в інтересах дітей, які залишилися без батьківського піклування: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати 992,40 грн.

Роз`яснити відповідачу, що згідно ч. 2 ст. 165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримання дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - виконавчий комітет Глобинської міської ради, як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Глобинської міської ради (Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 285, );

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 );

Третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено 22.08.2022.

Суддя А. В. Павлійчук