ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1619/21 Номер провадження 22-ц/814/1251/22Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року (ухвалене суддею Миркушіною Н.С., повний текст рішення складено суддею 31 січня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни; приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Хорольського районного суду Полтавської області із позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1382 від 27 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб, марка і модель автотранспорту PEUGEOT 301, 2019 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1587, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 05 червня 2021 року ОСОБА_1 отримала від приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65560528 від 25 травня 2021 року про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №1382 від 27 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, щодо звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб, марка і модель автотранспорту PEUGEOT 301, 2019 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1587, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке належить Позивачу, ОСОБА_1 . Відповідно до постанови приватного виконавця вищезазначене рухоме майно на підставі Договору застави, посвідченого 12 квітня 2019 року Алфімовою І.М., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу, за реєстровим № 395, передане в заставу Акціонерному Товариству «КРЕДОБАНК», що має місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 09807862. Позивач вважає, що виконавчий напис №1382 від 27 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб, марка і модель автотранспорту PEUGEOT 301, 2019 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1587, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке належить Позивачу, ОСОБА_1 , є таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства, оскільки, вчиняючи напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Позивач вказує, що не отримувала від відповідача ніякої вимоги щодо заборгованості. А нотаріус також не повідомляв боржника (позивача) про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли боржник (позивач) не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і, відповідно, нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (відповідача).

Тому, позивач звернувся до суду із вимогою про визнання даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

РішеннямХорольського районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк» за участі третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1382 від 27 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб, марка і модель автотранспорту PEUGEOT 301, 2019 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1587, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 .

Стягнуто з відповідача АТ «Кредобанк», код ЄДРПОУ - 09807862 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 362, 00 грн.

З вказаним рішенням суду не погодилось Акціонерне товариства «Кредобанк» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 вчасно погасила прострочену заборгованість, оскільки із наданих представником АТ «Кредобанк» доказів вбачається, що позивач не вчасно погасила заборгованість. Вказує, що факт неотримання заявником ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено суб?єктивною поведінкою сторони. Посилається на те, що ОСОБА_1 проігнорувала досудові вимоги АТ «Кредобанк» та не здійснила погашення заборгованості у 30 денний термін з моменту направлення вимоги.

Тому, вважає, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинила виконавчий напис у відповідності до вимог діючого законодавства.

Крім того, позичальником здійснено погашення простроченої заборгованості лише у липні 2021 року. Апелянт вважає, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором є безспірною, а виконавчий напис №1382 виданий 27.04.2021 є законним та таким, що підлягає виконанню. Посилається на те, що висновки суду першої інстанції про те, що нотаріусом порушено вимогу безспірності заборгованості Позичальника є помилковими.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чубенко Ж.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання спростовуючи доводи апеляційної скарги та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохала апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. На момент розгляду справи сторони та інші особи по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з?явилися.

Зважаючи на те, що чергове клопотання позивача про відкладення розгляду справи не містило доводів та підтведжень, що дійсно між сторонами по справі тривають перемовини щодо укладення мирової угоди, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволення та прийняла рішення проводити розгляд справи у відсутність сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 12 квітня 2019 року між відповідачем АТ «Кредобанк» та позивачем ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 23574/2019. Згідно даного договору АТ «Кредобанк» (Банк) зобов`язався надати у власність ОСОБА_1 (позичальнику) грошові кошти (кредит) у розмірі 248 720,85 грн. (двісті сорок вісім тисяч сімсот двадцять гривень 85 копійок) на строк до 11 квітня 2026 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим кредитним договором. Кредит виданий для: - здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGEOT, модель 301, дата випуску 2019, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ПП «Авто-Шанс»; - для сплати страхування від нещасних випадків в сумі 7 220,85 грн.

Згідно пункту 6.1. Кредитного договору, виконання зобов`язань забезпечується заставою транспортного засобу марки PEUGEOT, модель 301, дата випуску 2019, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

12 квітня 2019 року між відповідачем АТ «Кредобанк» та позивачем ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору № 23574/2019 був укладений в нотаріальному порядку договір застави, предметом якого є транспортний засіб марки PEUGEOT, модель 301, дата випуску 2019, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . Сума кредиту 248 720,85 грн. (двісті сорок вісім тисяч сімсот двадцять гривень 85 копійок). Термін повернення кредиту до 11 квітня 2026 року.

Починаючи з листопада 2020 року позичальник перестала сплачувати щомісячні платежі у відповідності до умов кредитного договору.

27 квітня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис на договорі застави.

25 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65560528.

Як слідує з даної постанови приватний виконавець розглянув заяву представника стягувача АТ «Кредобанк» Назарчука Р.М. про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №1382 від 27 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, щодо звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб, марка і модель автотранспорту PEUGEOT 301, 2019 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1587, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке належить позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови приватного виконавця вищезазначене рухоме майно на підставі договору застави, посвідченого 12 квітня 2019 року Алфімовою І.М., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу, за реєстровим № 395, передане в заставу АТ «Кредобанк», що має місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 09807862.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна, повинні бути задоволені вимоги АТ «Кредобанк» за період з 12 листопада 2020 року по 08 квітня 2021 року включно, в тому числі: 218 772,36 грн. неповернута сума кредиту станом на 08 квітня 2021 року; 14 290,91 грн. прострочені відсотки станом на 08 квітня 2021 року; 2 500,00 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 235 563,27 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог та є достатні правові підстави вважати виконавчий напис приватного нотаріуса №1382 від 27 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, щодо звернення стягнення на рухоме майно, яке належить позивачу, ОСОБА_1 таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства та не підлягає виконанню.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»), у тому числі, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції Українивід 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно пунктів 1.1, 1.2, глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Зі статті 88 Закону України «Про нотаріат» випливає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звертається до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю або в частині розміру заборгованості, або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 61-84цс19).

Судом встановлено, що з моменту отримання кредитних коштів позивач у період з травня 2019 року по березень 2020 року сплачувала кошти згідно графіка платежів, що є додатком до кредитного договору, в розмірі по 4 550, 00 грн. щомісячно, протягом квітня червня 2020 року у зв`язку із введеними в Україні карантинними обмеженнями та їх наслідками позивач сплачувала за кредитним договором по 1820,00 грн. щомісячно, у період з липня 2020 року по 4707,00 грн. щомісячно.

Так, станом на квітень 2021 року по кредитному договору № 23574/2019 у зв`язку із тим, що позивач втратила роботу та мала значні проблеми зі здоров`ям виникла прострочена заборгованість по платежам згідно графіка до кредитного договору в сумі 38 368, 00 грн., яка у липні 2021 року позивачем повністю погашена, що доводиться копіями банківських квитанцій, а щомісячні платежі в подальшому проводяться у чіткій відповідності із графіком погашення заборгованості, який є додатком до кредитного договору.

Так, з тексту спірного виконавчого напису №1382 від 27.04.2021 року вбачається, що станом на 08.04.2021 року за період з 12 листопада 2020 по 08 квітня 2021 року неповернута сума кредиту складає - 218772,36 грн, прострочені відсотки - 14290,91 грн.

Тобто, на момент звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, заборгованість за кредитним договором № 23574/2019 не була безспірною, а тому права позивача підлягали захисту.

Отже, грубим порушенням з боку нотаріуса є вчинення виконавчого напису на борговому документі без дотримання вимог Закону щодо наявності безспірної заборгованості.

З наданих стягувачем нотаріусу документів неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, такі документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не вбачається яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами та не можливо встановити дійсний розмір заборгованості.

Тобто, фактично нотаріус з таких документів не може встановити чи дійсно боржником допущено прострочення платежів та чи дотримано кредитором (стягувачем) строки звернення за вчиненням виконавчого напису.

При цьому, слід зазначити, що нотаріус, який дотримується вимог закону та порядку, у разі якщо йому необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ порядку).

Отже, виконавчий напис приватного нотаріуса Барбуляк Х.М. є таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, без перевірки нотаріусом безспірності заборгованості за кредитним договором та його розміру.

Так, викладені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно братидо уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2022 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ С.А. Гальонкін _______________ О.Ю. Кузнєцова