ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4243/22 Справа № 199/9124/20 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на 50/200 частки домоволодіння АДРЕСА_1 та на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташованої по АДРЕСА_2 , кадастровий №:01:436:0010, площею 0,0598 га.

Позивач 12.07.2016 року у встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом звернулась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Інша спадкоємиця першої черги за законом, дружина померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , також прийняла спадщину за законом. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходились у ОСОБА_4 , яка не зверталась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння та на частку земельної ділянки після померлого ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Відповідно до спадкової справи № 835/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадщину після її смерті за заповітом прийняла ОСОБА_2

18 серпня 2020 року позивач звернулась до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на частку домоволодіння та на частку земельної ділянки після померлого ОСОБА_3 , розташованих по АДРЕСА_2 , однак державним нотаріусом Шугаєвою Н.С. 18.08.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У зв`язку з цим позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 50/400 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , які входять до складу 50/100 частин домоволодіння: частини житлового будинку літ. А-1, А1-1, А11-1, А3-1, а-1, а1-1, - квартири АДРЕСА_3 загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., допоміжною площею 20,6 кв.м., у тому числі: прибудова літ. А1-1, веранда літ.а-1, ганок з дашком літ.а11, погріб під літ А1-1 та господарчі будівлі: сараї літ.Б,Д,Е,З, гараж літ.В, туалет літ.Г, навіс літ. К, водоколонка №1, мостіння І,огорожа №3-6,9,14,15,17, Ѕ огорожі №16; та на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:436:0010 (а.с.1-4, 33-36)

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпрпоетровська від 28 квітня 2021 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-50/400 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , які входять до складу 50/100 частин домоволодіння: частини житлового будинку літ. А-1, А1-1, А11-1, А3-1, а-1, а1-1, - квартири АДРЕСА_3 загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., допоміжною площею 20,6 кв.м., у тому числі: прибудова літ. А1-1, веранда літ.а-1, ганок з дашком літ.а11, погріб під літ А1-1 та господарчі будівлі: сараї літ.Б,Д,Е,З, гараж літ.В, туалет літ.Г, навіс літ. К, водоколонка №1, мостіння І,огорожа №3-6,9,14,15,17, Ѕ огорожі №16;

- частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:436:0010

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 2522,40 грн. (а.с.126-127, 165).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття помилкового рішення суду, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким, відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.135-138).

В порядку ст. 360 ЦПК України, від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просила, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с.154-156).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина на 50/200 частки домоволодіння АДРЕСА_2 , що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.03.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 14.03.2005 року №746, та на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташованої по АДРЕСА_2 , кадастровий №:01:436:0010, площею 0,0598 га, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 568834 від 12.10.2006 року.

Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину в установленому законом порядку були позивач та дружина спадкодавця, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи №620/2016, відкритої після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до спадкової справи № 835/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадщину після її смерті за заповітом від 11.06.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Блажновою Н.Ф., прийняла відповідач по справі шляхом подання відповідної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

18 серпня 2020 року позивач звернулась до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на частку домоволодіння та на частку земельної ділянки після померлого ОСОБА_3 , розташованих по АДРЕСА_2 , однак державним нотаріусом Шугаєвою Н.С. 18.08.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які знаходяться у спадкоємців ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_3 однак за свого життя не отримувала свідоцтва про право на спадщину за законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із їх законності обґрунтованості та доведеності, керуючись вимогами ст. 1261, 1268 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1217, 1220 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом, а спадщина відкривається внаслідок смерті.

Нормою ст. 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися і внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що враховуючи те, що іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, а також те, що відповідно до ч. 1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, слід визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , право власності на спірне майно.

Доводи апеляційної скарги щодо виходу за межі позовних вимог судом першої інстанції, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані помилки були виправлені, шляхом постановляння ухвали про виправлення описки від 01 червня 2022 року (а.с.165), у зв`язку з чим вказані доводи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності відповідача, колегія суддів відхиляє, оскільки, відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.08.2020, виданої державним нотаріусом, оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно померлого ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_4 зберігаються у її спадкоємиці за заповітом ОСОБА_2 (а.с.102)

З огляду на зазначене доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони зводяться до необґрунтованості позовних вимог, що не вимагає додаткового встановлення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: