Справа № 214/4358/22
2-з/214/117/22
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Голодюк Оксана Михайлівна про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_6 , звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль «FORD SIERA», 1991 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви наведено наступне. Звертаючись з позовною заявою про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, просить суд вжити заходи забезпечення позову з огляду на наступні обставини. Так, на сьогоднішній день відповідач, ОСОБА_4 має безперешкодну можливість відчужити спірний автомобіль «FORD SIERA», 1991 року випуску для того, щоб уникнути виконання судового рішення. Дані дії відповідача, безумовно, утруднять виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_6 , а, можливо, й взагалі призведуть до неможливістю його виконання. Якщо такі спроби відповідача обвінчаються успіхом, ОСОБА_6 буде змушена знову звертатись до суду за захистом своїх прав та оскаржувати вчинений правочин щодо спірного автомобіля. Судові спори з цього приводу можуть тривати роками, протягом яких позивач буде нести витрати на правову допомогу адвоката, а також судові витрати. За таких обставин, вважає, що до набрання законної сили рішення суду по даній справі слід накласти арешт на спірний автомобіль «FORD SIERA», 1991 року випуску, кузов № НОМЕР_1 . Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (частина 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний залает, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що залежать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п. 1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів (п.4.).

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до висновку про її невідповідність вимогам ст.151 ЦПК України, а саме: позивачкою не зазначено належне обґрунтування необхідності забезпечення позову з посиланнями на конкретні докази та обставини, які б свідчили про існування загрози з боку відповідачів щодо ймовірного невиконання судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача; до заяви про забезпечення позову не долучено доказів в підтвердження викладених в ній доводів, зокрема, договору- купівлі продажу автомобіля «FORD SIERA», 1991 року випуску, а також доказів того, хто саме на даний час є власником спірного транспортного засобу, оскільки з наданої позивачкою копії документу без назви, вбачається, що ОСОБА_5 є власником, але якого саме транспортного засобу з наданого документу не вбачається.

Враховуючи викладене, невідповідність заяви про забезпечення позову, поданої позивачкою, вимогам ст.151 ЦПК України, приходжу до висновку про необхідність її повернення.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_7 , приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Голодюк Оксана Михайлівна про забезпечення позову - повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Прасолов