У Х В А Л А

щодо заяви відповідача про визнання позову

Справа №348/1128/22

Провадження № 2/348/719/22

06 вересня 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у підготовчому засіданні в місті Надвірна Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

інші учасники: представника позивача, адвокат - Гедзик В.М.,

встановив:

14.07.2022 ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

04.08.2022 відповідач подала заяву про визнання позову.

12.08.2022 ухвалою суду відкладено підготовче засідання у даній справі на 08.30 годину 06.09.2022. Визнано явку позивача та відповідача обов`язковою. Суд постановив викликати позивача та відповідача у судове засідання для дачі особистих пояснень у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

06.09.2022 позивач та його представник, адвокат Гедзик В.М. заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просили задовольнити позов з урахуванням визнання позову відповідачем.

06.09.2022 відповідач в підготовчому засіданні позов визнала, процесуальні наслідки визнання позову їй було роз`яснено.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали прийшов до такого висновку.

За правилами ч.1, 2 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як встановлено судом предметом спору у даній ситуації є не тільки розірвання шлюбу, але й визначення місця проживання дитини. Таким чином, ухвалення рішення у даній справі безпосередньо стосується прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одрежаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Сторони не подали суду жодних документів на обгрунтування позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини, що позбавляє суд можливості пересвідчитися, що визнання відповідачем позову не порушує інтереси інших осіб, зокрема, малолітньої дитини. Як встановлено, у підоготовчому судовому засіданні сторони не зверталися до органу опіки та піклування з метою отримання висновку, клопотання про залучення третьої особи не подавали.

У справі №675/2136/19 КСЦ ВС зробив висновок з питань правозастосування, зокрема, вказав, що суди не вправі покласти в основу судового рішення лише факт визнання відповідачем позову, не дослідивши при цьому обставини справи. Оскільки рішення суду у даній справі зачіпає інтереси малолітньої дитини без повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів у ході судового розгляду, суд позбавлений можливості з`ясувати дійсні наміри сторін та вирішити зазначений позов по суті.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.

Керуючись ст. 206, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити в прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Матолич В.В.