Справа № 737/207/22
Провадження № 2/737/137/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняБурмака В. Л.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/207/22
за позовомОСОБА_1
доКуликівської селищної ради
про третя особа визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є. П.
учасники справи та представники:
позивачка не з`явилася
від відповідачане з`явилися
третя особа не з`явився

ВСТАНОВИВ:

11.08.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . На день його смерті вона проживала разом з ним та з дітьми: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . Померлий був головою домогосподарства за вказаною адресою.

Будинок в АДРЕСА_1 був придбаний нею та померлим чоловіком під час шлюбу за договором купівлі - продажу, вчиненим 12.04.1983, посвідченим виконавчим комітетом Орлівської сільської ради. Однак технічний паспорт на будинок не виготовлявся, право власності на нього не зареєстроване.

Після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3 - дочка померлого. Згідно з рішенням Куликівського районного суду від 22 червня 2022 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 73,4 кв.м, житловою площею 44,3 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, позовні вимоги задоволені частково, суд послався на те, що інша частина будинку фактично належить ОСОБА_1 - позивачці, оскільки він був придбаний нею з чоловіком у шлюбі, тому дочка не мала права на спадщину на будинок вцілому.

Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 11.08.2022.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 15.08.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 12.09.2022.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, завивши клопотання про розгляд справи за її відсутності при пред`явленні позову.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечень не має.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали цивільної справи № 737/814/21 Куликівсвького районного суду Чернігівської області (провадження № 2/737/23/22), суд приходить до такого:

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1983 року (а.с. 6).

Згідно з рішенням Куликівського районного суду від 22 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково: визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 73,4 кв.м, житловою площею 44,3 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, веранда а-1, ганок а1-1, сараї Б-1, В-1, Д-1, д-1, погріб Г-1) в порядку спадкування за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

При ухваленні цього рішення суд виходив з того, що згідно з довідкою Орлівського старостинського округу № 572 від 16 листопада 2021 року, ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною - ОСОБА_1 , дочками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , синами - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11 справа 737/814/21). ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про переміну прізвища, імені по батькові, де зазначено що ОСОБА_3 перемінила прізвище, ім`я, по батькові на « ОСОБА_3 » (а.с.8,10 справа 737/814/21). З матеріалів спадкової справи № 64/2020 встановлено, що 02 квітня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.100 справа 737/814/21). 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та 10 квітня 2020 року ОСОБА_6 звернулися до нотаріальної контори із заявами, в яких відмовилися від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (а.с.100,101,115 справа 737/814/21). ОСОБА_3 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_2 (а.с.116 справа 737/814/21). Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дочка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не виявлено.

Згідно з договором купівлі-продажу будинку від 12 квітня 1983 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_8 житловий будинок, що знаходиться в с. Орлівка. Договір посвідчений виконавчим комітетом Орлівської сільської ради депутатів трудящих Куликівського району Чернігівської області, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 12 (а.с.15 справа 737/814/21).

Згідно з довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» ЧОР № 154 від 03.08.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 18 справа 737/814/21).

У технічному паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, ганок а1-1, сараї Б-1, В-1, Д-1, д-1, погріб Г-1, рік побудови - 1960. Відомості щодо самочинного будівництва відсутні (а.с. 21-23 справа 737/814/21).

У витягах з погосподарських книг Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2006-2020 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с.12-14 справа 737/814/21).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Оскільки один із співвласників житлового будинку помер, право власності на 1/2 частину будинку визнано за спадкоємцем першої черги на підставі судового рішення, ОСОБА_1 втратила можливість позасудового вирішення спору та потребує судового захисту права власності, яке не визнається.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна.

З наявних у справі доказів та обов`язкового для виконання судового рішення, що набрало законної сили, встановлено, що будинок в АДРЕСА_1 , було придбано ОСОБА_2 12 квітня 1983 року, тобто під час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент купівлі даного житлового будинку регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

На підставі наведеного, враховуючи, що померлий ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 під час зареєстрованого шлюбу придбали будинок, зведений до 05.08.1992, однак не провели державну реєстрацію права власності, за наявності достатніх доказів належності цього будинку подружжю, як-то договір купівлі-продажу, записи у погосподарських книгах та судове рішення, що набрало законної сили, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог та про визнання права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , як за дружиною, що пережила чоловіка.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 73,4 кв.м, житловою площею 44,3 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, веранда а-1, ганок а1-1, сараї Б-1, В-1, Д-1, д-1, погріб Г-1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2022 року.

Суддя А. С. Лібстер