ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/114/22
провадження № 2/753/3294/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кирик К. С., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , відповідачка) про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 161 000 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що між сторонами відсутні будь-які правовідносини, а перерахунок коштів на банківську карту відповідачки було здійснено помилково.

Ухвалою від 18.01.2022 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання 28.03.2022.

04.02.2022 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти вимог позивача, які мотивовані тим, що заявлені до стягнення кошти були фактично благодійною допомогою, наданою позивачем без жодних застережень і умов з огляду на наявність між ним та колишнім чоловіком позивачки ділових взаємовідносин. На підтвердження вказаної обставини відповідачкою надано заяву її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , підпис якого посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К. М.

В судове засідання 28.03.2022 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим та з огляду на діючий в Україні режим воєнного стану суд відклав розгляд справи на 07.06.2022, про що повідомив позивача шляхом надіслання судової повістки, яка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

07.06.2022 до суду прибув лише представник відповідачки Соколов В. В. , а позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд відклав розгляд справи на 20.09.2022, про що повідомив позивача шляхом надіслання судової повістки про виклик на зазначену у позовній заяві адресу його місця проживання та на його електронну адресу, зазначену у позовній заяві.

У судовій повістці суд попередив позивача, що у випадку його повторної неявки позов буде залишено без розгляду.

Судова повістка була отримана позивачем 13.09.2022, проте в судове засідання він не з`явився без повідомлення причин неявки, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило, а від представника відповідачки надійшла заява, у якій він просив залишити позов без розгляду та покласти на позивача понесені відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач обґрунтував свої вимоги тим, що вже на стадії подання позову, позивач розумів, що підстави для його задоволення відсутні. Навіть якщо розглядати даний платіж як договір дарування, то дарунок не є збереженим та наявні підстави для застосування строків позовної давності, також це не є безпідставно набутими коштами з огляду на повторність. У зв`язку з чим позов має ознаки завідомо необґрунтованого та безвідповідального, одночасно з цим впродовж усього періоду розгляду справи позивач діяв недобросовісно, а саме: не проявляв жодного інтересу до справи, не цікавився її станом, не з`являвся у судові засідання, хоча був належним чином повідомлений, і його явка була визнана обов`язковою, всі вище перелічені дії на думку сторони відповідача відбулись з розумінням позивача необґрунтованості своїх доводів та вимог.

За міркуванням відповідача наведені обставини свідчать про недобросовісне використання позивачем процесуальних прав, необґрунтоване завантаження суду та створення проблем відповідачу, що суперечить завданню цивільного судочинства, порушує права відповідача і є підставою для покладення на позивача усіх його витрат на правничу допомогу.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За положеннями статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

За правилами цивільного судочинства учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (статті 43, 44 ЦПК України).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно зі статтею 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з приписами пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічна норма міститься і у частині 5 статті 223 цього Кодексу.

Отже ураховуючи, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судом установлено, що відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 31.12.2021 адвокат Соколов В. В. прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу ОСОБА_2 у цивільній справі № 753/114/22.

Сторони цього договору погодили, що вартість правових послуг за розгляд справи у суді першої інстанції (гонорар адвоката) за годину становить 1 200 грн. (п. 3.1 додатку № 1 до договору).

Згідно рахунку відповідно до Договору про надання правових/правничих послуг від 31.12.2021 ОСОБА_2 надано правничу допомогу на загальну суму 6 000 грн., що включає в себе вивчення документальної бази клієнта, правовий аналіз матеріалів судової справи та взаємовідносин учасників, формування, складання правової позиції клієнта, підготовка відзиву на позовну заяву та подання до суду, супровід судової справи у Дарницькому районному суді міста Києва.

18.02.2022 відповідачка сплатила 6 000 грн. за правові/правничі послуги за супровід у першій інстанції справи № 753/114/22 згідно договору про надання правових послуг від 31.12.2021, що підтверджується рухом коштів по рахунку фізичної особи-підприємця.

Правовою підставою вимог відповідача про компенсацію його витрат на професійну правничу допомогу є положення частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України, якими передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених положень цивільного процесуального закону дає підстави для висновку, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

За загальним правилом цивільного судочинства учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом положень цивільного процесуального закону зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату.

Частиною 2 статті 44 ЦПК України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, серед яких подання завідомо безпідставного позову, заявлення завідомо безпідставного відводу та вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Судом установлено, що усі описані у заяві відповідача обставини неналежної процесуальної поведінки сторони позивачау цій справі дійсно мали місце.

З огляду на подачу позивачем позовної заяви яка необґрунтована належними та допустимими доказами, а також характер поведінки, а саме бездіяльності позивача, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивач недобросовісно використовував свої процесуальні права, а в деяких випадках і зловживав ними.

Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для покладення на позивача витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу врозмірі 6 000 грн.

Керуючись частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257, статтями 158, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , код юридичної особи: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 21.09.2022.