Справа № 303/1273/22
УХВАЛА

14 вересня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Костюк К.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Маркусь М.І. про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за недійсним правочином,-

в с т а н о в и в:

24.08.2022 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Маркусь М.І. подав до суду (надійшла до суду 30.08.2022 року) з заяву про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за недійсним правочином.

Заява про перегляд заочного рішення обгрунтована тим, що при ознайомленні 18.08.2022 року на сайті «Судова влада» із станом справ, які перебувають у провадженні судів, учасником яких є ОСОБА_3 , його представник - адвокат Маркусь М.І. дізнався про те, що Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області розглянута справа за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за недійсним правочином. Після цього, ним було проінформовано відповідача у цій справі, ОСОБА_3 . Також зазначає про те, що ОСОБА_3 не було відомо про розгляд цієї судової справи, участі в такій не приймав, оскільки з 12.07.2017 року він виїхав до США на постійне місце проживання. При цьому, відповідач ОСОБА_3 мобільних телефонів операторів, які надають послуги зв`язку в Україні не має, доступу до кабінету в системі «Електронний суд» з моменту виїзду до США не має, таким кабінетом не користується. Процесуальні документи не отримував, єдиний документ, який він отримав, це рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2022 року з супровідним листом, який було вручено йому 18.08.2022 року. Із зазначених причин відповідач не мав можливості подати відзив на позовну заяву, яку не визнає.

Що стосується змісту позовних вимог, то представник заявника вважає, що суд, в порушення процессуального права, не правильно визначив підстави заявленного позову, не встановив дійсних фактичних обставин справи відповідно до визначених позивачем підстав, що призвело до неправильного вирішення спору. Так, позивач чітко визначив як підставу заявленого позову повернення відповідачем безпідставно отриманого майна за недійсним правочином, що також підтверджується нормами матеріального права, якими позивач обгрунтовує свої вимоги. Таким недійсним правочином позивач вважає договір купівлі-продажу квартири, який був укладений між позивачами та відповідачем 31.01.2013 року. Відтак, враховуючи підстави заявленного позову, суд повинен був дослідити та встановити чи існують фактичні обставини, якими позивач обгрунтовує заявлені вимоги. Тобто, встановити чи договір купівлі-продажу, укладений між сторонами спору 31.01.2013 року визнаний недійсним в судовому порядку та чи таке рішення набрало законної сили. Договір купівлі-продажу від 31.01.2013 року є оспорюваним правочином і жодним рішенням суду недійсним не визнавався. Із вказаного слідує, що підстав, обраних позивачем щодо заявлених вимог, такі не підлягають задоволенню, оскільки не грунтуються на фактичних обставинах справи та суперечать їм. Крім того, заявивши вимоги в порядку реституції, позивачі просили стягнути з відповідача вартість спірної квартири за ринковими цінами на дату пред`явлення позову. Однак, відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. В силу порушень процесуального права щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, останній не зміг подати свої заперечення щодо поданного експертного висновку про оцінку майна. Також, задовольняючи позовні вимоги, судом не враховано, що позивачі на час розгляду справи і на даний момент є володільцями спірної квартири, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи викладене, представник позивача просить переглянути заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27.07.2022 року та скасувати його, справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Маркусь М.І про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду. Судове засідання для розгляду заяви по суті призначено на 14.09.2022 року.

05.09.2022 року від представника позивачів ОСОБА_2 надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому останній просить відмовити ОСОБА_6 у перегляді заочного рішення суду від 27.07.2022 року та визнати дії відповідача і його представника зловживанням процесуальними правами у розумінні ч. 2 ст. 44 ЦПК України.

Заперечення обгрунтовано тим, що відповідно до відповіді № 3394 від 10.02.2022 року підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» ОСОБА_3 має зареєстрований електронний кабінет в системі з датою реєстрації 31.03.2020 року. Так, згідно з квитанцією № 515 від 12.04.2022 року про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС ОСОБА_3 було доставлено позовну заяву з додатками. Крім того, 11.04.2022 року копію позовної з додатками направлено за його поштовою адресою до Сполучених Штатів Америки, однак, згідно трекінгу поштових відправлень, останній відмовився від отримання поштового відправлення. Зазначене підтверджує той факт, що відповідач був обізнаний про наявність спору за його участю, а отже, підтверджує його недобросовісну процесуальну поведінку і зловживання процесуальними правами. Що стосується доводів про те, що в Державному реєстрі досі зареєстроване право власності на майно за позивачами, то представник позивачів зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що рішеннями судів правочин, на підставі якого відбулось перше відчуження майна від його законного власника ОСОБА_7 визнано недійсним. За загальним правилом, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. В подальшому право власності неодноразово переходило від одного власника до іншого, зокрема і до ОСОБА_3 за договором дарування від ОСОБА_8 . Цей договір дарування за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 визнано удаваним правочином. В матеріалах справи наявні докази того, що відповідно до постанов Державної виконавчої служби виконавче провадження щодо позивачів закінчено у зв`язку з виконанням рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2015 року (виконавчий лист від 17.07.2020 року) витребувано у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 і фактично передано ОСОБА_7 . Той факт, що ОСОБА_7 досі не вжив заходи щодо внесення змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, жодним чином не спростовує доведеність позовних вимог. Крім того, рішення судів, на які посилається представник відповідача жодним чином не пов`язані предметно з дійсним спором, а отже і не підлягають врахуванню судом.

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат Маркусь М.І. в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав, зазначених в заяві.

Представник позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви з підстав, зазначених в поданому запереченні на заяву про перегляд заочного рішення.

Заслухавши позиції представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2022 року позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за недійсним правочином задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 343100,00 грн. в рахунок відшкодування збитків. Крім того стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 6431,00 грн. судових витрат та на користь ОСОБА_5 3431,00 грн. судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Розглядаючи заяву про перегляд заочного рішення по суті, суд зазначає, що згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, як свідчить фактичний аналіз змісту вищенаведених положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, вказана норма закону містить імперативне правило, згідно з яким, заочне рішення може бути скасовано судом лише при одночасній наявності двох взаємопов`язаних підстав, а саме: неявка в судове засідання відповідача та неповідомлення про причини неявки, а також неподання відзиву на позовну заяву з поважних причин, а також посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вищевикладене свідчить про те, що метою процедури перегляду заочного рішення є надання можливості відповідачу, який не брав участі у судовому засіданні з поважних причин, і при цьому був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у встановленому процесуальним законом порядку, подати суду свій обґрунтований доказами відзив на позов.

У своїй заяві представник відповідача зазначає, що ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, йому були невідомі доводи позивача та він не отримував жодної інформації щодо розгляду справи. При цьому доступу до кабінету в системі «Електронний суд» у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до США ОСОБА_3 не має, таким кабінетом не користується. У зв`язку з цим і був позбавлений процесуальної можливості заперечити оцінку вартості квартири, у зв`язку з втратою якої, позивач звернувся до суду з цим позовом.

По відношенню до цього суд також зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, такі вимоги: принцип «змагальності» процесу, який відповідно до ст. 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, під час розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в судовому процесі перед судом (рішення у справі «Екбатані проти Швеції» від 26.05.1988 року, номер заяви 10563/83, пункти 2433); право на ефективну участь (рішення у справі «T. та V. проти Сполученого Королівства» від 16.12.1999 року, номери заяв 24724/94; 24888/94, пункти 8389).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 12.04.2012 року № 9-рп/2012 ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Застосовуючи положення ст. 6 Конвенції, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що Конвенція вимагає від держав-сторін вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих ст. 6 (п. 77 рішення у справі «Діліпак та Каракайя проти Туреччини» від 04.03.2014 року). Порушенням права на справедливий суд визнавався судовий розгляд без повідомлення особи за її відомим місцем проживання (п. 97 та інші рішення у справі «Шмідт проти Латвії» від 27.04.2017 року). Поза всяким сумнівом, право на справедливий судовий розгляд буде тим більше порушено, якщо особу взагалі не залучено до судового розгляду, в результаті якого було вирішено питання про її права.

Як убачається з рішення Конституційного Суду України від 12.04.2012 року № 9-рп/2012 у справі № 1-10/2012 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України стосовно рівності громадян у конституційних правах, свободах та перед законом, положення вказаної статті у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 55, пункту 2 частини третьої статті 129 Основного Закону України щодо захисту судом прав і свобод людини і громадянина та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом треба розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантовані державою рівні права на захист прав і свобод у судовому порядку та на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку у судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій.

Таким чином, з метою забезпечення практичної реалізації сторонами по справі наданих їй процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у цивільному судочинстві та з огляду на обов`язок суду щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вжиття заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також те, що відповідач не з`явився в судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а саме у зв`язку з його постійним місцем проживанням за межами території України, а обставини, на які його представник посилається у своїй заяві, мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що є наявні обставини, визначені в ч. 1 ст. 288 ЦПК України, як підстави для перегляду та скасування прийнятого судом заочного рішення, а тому заява представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Маркусь М.І. про перегляд заочного рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за недійсним правочином підлягає задоволенню, а заочне рішення скасуванню. Додатково суд відзначає про відсутність підстав для визнання зловживанням процесуальними правами дій відповідача ОСОБА_3 , зазначених в запереченні на заяву про перегляд заочного рішення представником позивачів ОСОБА_2 , з врахуванням положень ч. 2 ст. 44 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 259, 260, 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Маркусь М.І. про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2022 року - задовольнити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за недійсним правочином скасувати.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначити на 13 год. 10 хв. 19 жовтня 2022 року в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області за адресою: м. Мукачево вул. Літуна Андрія, 13.

Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали має право подати відзив на позовну заяву.

Копія відзиву та доданих до нього документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачу.

Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву має право подати відповідь на відзив.

Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів відповідачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив відповідачу.

Відповідач протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив мають право подати заперечення на нього.

Копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення позивачу.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://mkm.zk.court.gov.ua/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 14.09.2022 року.

Суддя А.М. Заболотний