Провадження №2/447/324/22
Справа №447/690/22
У Х В А Л А

16.06.2022 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Друзюк М.М. ,

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку ,-

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку.

Представником відповідача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі посилаючись на те, що в провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває справа № 447/435/22 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Сорокаліт Ольга Григорівна, Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області про визнання заповіту недійсним. Оскільки позовні вимоги у справі, в якій предметом позову є вимоги про виселення ОСОБА_2 , який є чоловіком ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1 , обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку на підставі заповіту, який оскаржується в судовому порядку. Із врахуванням наведеного та відповідно до вимог ст. 251 ЦПК України, просить суд зупинити провадження в цій справі до вирішення справи № 447/435/22.

Представник позивача заперечила щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, зазначила, що сторони у справі № 447/435/22 є відмінним аніж сторони спору у цій справі, та зазначила про відсутність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до розгляду справи № 447/435/22, в якій предметом позову є не оспорення права власності ОСОБА_1 , а визнання заповіту недійсним.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний із встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме: неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Надаючи оцінку аргументам позивачки щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі суд вважає, що підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі, передбачені нормою пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, відсутні, оскільки позивачем не наведено обґрунтованих мотивів наявності об`єктивних обставин, які б унеможливлювали розгляд цієї справи до вирішення іншої справи № 447/435/22 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб про визнання заповіту недійсним. Разом з тим, суд зазначає, що в обґрунтування позову у справі № 447/690/22 позивач зазначає щодо систематичного порушення відповідачем правил співжиття у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Більше того, суд зауважує, що у випадку вирішення цієї справи судом та ухвалення судового рішення відповідач не буде позбавлений можливості (у разі незгоди з цим рішенням) оскаржити його в апеляційному порядку або, за наявності для того підстав, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд також бере до уваги те, що клопотання про зупинення провадження в справі подано на стадії підготовчого судового засідання, під час проведення якого суд позбавлений можливості оцінити, чи зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Відтак, суд роз`яснює сторонам, що в процесі судового розгляду справи вони не позбавлені можливості повторно звернутися до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі за наявності для цього правових підстав.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 251, статтями 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_4 , про зупинення провадження у справі № 447/690/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 447/435/22 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб про визнання заповіту недійсним.

Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Друзюк М. М.