Справа № 459/3125/21
Провадження № 2/459/1014/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Жураковського А.І.

з участю секретаря судового засідання Ганас К.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Гравіс» про усунення перешкод, шляхом демонтажу бетонних споруд та стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу бетонної споруди, а саме вантажно-розвантажувальної рампи, прибудованої в тильній стороні до будинку АДРЕСА_2 , на якій проводяться вантажно-розвантажувальні роботи ТЗОВ «Гравіс» та відшкодувати їй завдану моральну шкоду.

В обґрунтування позову послалася на те, що ТзОВ «Гравіс» здійснює розвантаження товарів зі сторони її житлового будинку, всупереч вимог пункту 55 Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі від 16.04.1991, що є наслідком шуму, стуку та загазованості. Вказала, що систематично на розвантажувальній рампі у вечірню та нічну пору збирається молодь, яка вчиняє нецензурні лайки, що є образливим ставленням до громадян та завдає їй моральну шкоду.

Ухвалою від 16.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

26.01.2022 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що посилання позивачки на Санітарні правила для підприємств продовольчої торгівлі від 16.04.1991, затверджені Міністерством охорони здоров`я СРСР, є неприпустимими, оскільки згідно розпорядження КМУ №94-р від 20.01.2016 на території України вони не застосовуються. Вказав, що за адресою АДРЕСА_2 , відсутня вантажно-розвантажувальна рампа в розумінні п.3 Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про затвердження Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» від 19.01.2015 №2. Зазначає, що позивачка не доводить жодним належним, допустимим та достовірним доказом сам факт існування завданої моральної шкоди. Крім того, додав, що в справі № 459/3705/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Гравіс» про заборону вчиняти дії, зобов`язання вчинити дії, було прийнято рішення про заборону ТзОВ "Гравіс" здійснювати розвантаження товарів зі сторони житлового будинку АДРЕСА_3 та забов`язано ТзОВ "Гравіс" перенести місце розвантаження товарів у відповідності з вимогами п. 55 Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі від 16.01.1991, затверджені Міністерством охорони здоров`я СРСР. Дане рішення було скасоване судом у 2017 році, хоча пізніше знову відновлене Верховним судом вже у 2018 році.

23.05.2022 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

20.06.2022 у судовому засіданні оголошено перерву для долучення документів.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовуз підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову з огляду на таке.

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області № 459/3705/15-ц від 28.01.2016 за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Гравіс» про заборону вчиняти дії, зобов`язання вчинити дії, заборонено ТзОВ "Гравіс" здійснювати розвантаження товарів зі сторони житлового будинку АДРЕСА_3 та забов`язано ТзОВ "Гравіс" перенести місце розвантаження товарів у відповідності із вимогами п. 55 Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі від 16.01.1991, затверджені Міністерством хорони здоров`я СРСР.

Відповідно до постанови Верховного суду № 459/2162/19 від 16.06.2021, касаційну скаргу ТзОВ «Гравіс» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 27.01.2020 року про визнання неправомірною постанови державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Матус М.З. від 20.06.2019 про закінчення виконавчого провадження №59267282 залишено без задоволення. Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 27.01.2020 у справі №459/2162/19 та постанову Львівського апеляційного суду від 11.02.2021 про визнання постанови державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Матус М.З. від 20.06.2019 про закінчення виконавчого провадження № 59267282 неправомірною - залишено без змін.

Згідно із копією свідоцтва про права власності від 08.12.1999 квартира за адресою: АДРЕСА_4 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , та членам її сім`ї.

Як видно із копії відповіді Міністерства охорони здоров`я України від 01.09.2021 №12.2-8/3729, директорат громадського здоров`я та профілактики захворюваності Міністерства охорони здоров`я України в межах компетенції опрацював лист Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.09.2021 № 12.2-8/3729 щодо розгляду звернення ТОВ "Гравіс" від 26.08.2021 № 29 та повідомив, що відповідно до Розпорядження КМУ №94-р від 20.01.2016 «Про визнання такими, що втратили чинність, та такими, що не застосовуються на території України, актів санітарного законодавства» втратили чинність та не застосовуються на території України, акти санітарного законодавства, видані центральними органами виконавчої влади СРСР, в тому числі їх посадовими особами, якими затверджені санітарні, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні, санітарно-епідеміологічні, протиепідемічні, гігієнічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи та санітарні регламенти. Згідно з пунктом 3 Розпорядження набрало законної сили.

Відповідно до копії технічного паспорта на будівлю адмінбудинку та магазину за адресою: АДРЕСА_2 , складено схематичний план розташування споруд, план поверхів та експлікацію внутрішніх площ до плану будівлі.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з такого.

За правилами ст. 55 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За приписами ст. 59 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження КМУ №94-р від 20.01.2016 «Про визнання такими, що втратили чинність, та такими, що не застосовуються на території України, актів санітарного законодавства» втратили чинність та не застосовуються на території України, акти санітарного законодавства, видані центральними органами виконавчої влади СРСР, в тому числі їх посадовими особами, якими затверджені санітарні, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні, санітарно-епідеміологічні, протиепідемічні, гігієнічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи та санітарні регламенти. А відтак, посилання позивачки на вимогу пункту 55 Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі від 16.01.1991, не знайшли свого підтвердження, оскільки даний нормативний акт втратив свою чинність, так як вищевказане розпорядження КМУ №94-р набрало законної сили з 01.01.2017 року.

Більше того, відповідно до п. 3 Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про затвердження Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» від 19.01.2015 №21 вантажно-розвантажувальна рампа це пересувний місток між підлогою та транспортом для вантажно-розвантажувальних робіт, який дозволяє виконувати загрузку за допомогою навантажувачів; складається з рами, гідравлічної системи підйому, ходових коліс, буксирного пристрою та системи безпеки. Відтак, відповідно до наданих сторонами письмових доказів, зокрема, фототаблиці такої споруди як вантажно-розвантажувальна рампа в розумінні вищевказаного Наказу немає.

Відтак, судом не встановлено порушення особистих немайнових прав та інтересів позивачки, у зв`язку з чим дана вимога задоволенню не підлягає.

У своєму позові позивачка звертає увагу на те, що Червоноградським міським судом було винесено рішення у справі № 459/3705/15-ц від 28.01.2016, яким заборонено ТзОВ «Гравіс» здійснювати розвантаження товарів зі сторони житлового будинку АДРЕСА_3 та зобов`язано товариство перенести розвантаження товарів у відповідності з вимогами п. 55 Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі від 16.01.1991. Слід зазначити, що в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) позивачка посилається на інші обставини, які були вирішені і не стосуються даної справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» -«...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивачка обґрунтовувала тим, що їй було спричинено моральні страждання, які полягали у приниженні честі, гідності, моральних переживань, так як у зв`язку із встановленням відповідачем вантажно-розвантажувальної рампи під її вікнами, систематично у нічну пору на ній збирається молодь, яка вчиняє нецензурну лайку.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не встановлено порушених прав та законних інтересів позивачки, відтак наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні немає.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав, для покладення на відповідача обов`язку відшкодування позивачеві моральної шкоди.

За таких обставин і міркувань позов є необґрунтованим і безпідставним, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.08.2022.

Суддя: А. І. Жураковський