УХВАЛА

22 вересня 2022 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Галінської В.В.
секретар судових засідань Калентинець Т.В.
учасники справи: позивач - ОСОБА_1
відповідач - Військова частина НОМЕР_1 , начальник Рівненського гарнізону, військова частина НОМЕР_2 , військова частина НОМЕР_3 , військова частина НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , житлова комісія Рівненського гарнізону
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , житлової комісії Рівненського гарнізону про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , житлової комісії Рівненського гарнізону про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішення. Просить суд визнати незаконною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії Рівненського гарнізону щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 17.10.2018 року на засіданні житлової комісії Рівненського гарнізону, яке оформлено протоколом від 24.10.2018 №68. Визнати незаконним наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09.11.2018 року №692 «Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 », в частині затвердження в розділі IV рішення обєднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , А0796Х, НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , оформленого протоколом засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_4 , 111 РАСт, КЕВ м. Рівне від 06.11.2018 №2, щодо відмови підполковнику запасу ОСОБА_1 у надіння житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення із числа службових, квартири за адресою АДРЕСА_2 . Скасувати наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09.11.2018 року №692 «Про затвердження протоклу засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 » в частині затвердження в розділі IV рішення обєднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , оформленого протоклом засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_4 , 111 РАСт, КЕВ м. Рівне від 06.11.2018 №2, щодо відмови підполковнику запасу ОСОБА_1 у наданні житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення із числа службових, квартири за адресою АДРЕСА_2 .
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021 року справу розподілено для розгляду судді Галінській В.В.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 , підготовче судове засідання призначено на 08 листопада 2021 року.
Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача - задоволено. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішення в якості співвідповідачів: начальника Рівненського гарнізону (33000, м. Рівне, вул. Дубенська, 2), військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 ), -військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ), 111РАСт ( АДРЕСА_5 ), АДРЕСА_6 ).
Ухвалою суду від 13 січня 2022 року клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішення в якості співвідповідача житлову комісію Рівненського гарнізону ( АДРЕСА_7 ).
Ухвалою суду від 07 липня 2022 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , житлової комісії Рівненського гарнізону про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішення - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 17 серпня 2022 року в приміщенні Рівненського міського суду (м.Рівне, вул.Шкільна,1) з повідомленням (викликом) сторін.
30 серпня 2022 року до суду надійшло клопотання представника співвідповідача КЕВ м.Рівне О.Коробенюка про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Свою позицію обґрунтовує тим, що спір належить до юрисдикції адміністративного суду, оскільки стосується проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).
У судовому засідання представник відповідача КЕВ м. Рівне підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити та закрити провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, просив справу передати для розгляду до належного адміністративного суду.
Представники відповідачів Військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , 111РАСт, житлової комісії Рівненського гарнізону у судове засідання не з"явилися про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у чинній редакції). Близькі за змістом приписи були у пунктах 1 і 2 частини другої статті 17 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у т.ч. без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Стосовно терміну "владні управлінські функції", то зміст поняття "владні" полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а "управлінські функції" - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. Зогляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Позивач звернувся з позовом про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішень.
Підставою для звернення з цим позовом стало те, що як стверджує позивач, він, проходив військову службу за контрактом у ЗСУ, був звільнений з військової служби за станом здоров`я та виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. 09.11.2017 року ним було подано заяву у КЕВ м. Рівне щодо виключення з числа службового житла та надання цього житла у якому він проживає із сім`єю для постійного проживання зі зняттям з квартирного обліку, яка на даний час не виконана.

Так, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
Згідно з п.10 розділу VII, затвердженої 31.07.2018 наказом МОУ № 380 "Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", на яку посилався позивача, як на підставу для задоволення вимог, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Отже, у спірних правовідносинах, відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливає на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.
Оскільки військова служба є різновидом служби публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 в справі №362/643/21 для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, відступила від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного у її постановах від 6 червня 2018 року у справі N 752/5881/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі N 488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі N 815/2551/15, від 23 січня 2019 року у справі N 806/5217/15, від 4 вересня 2019 року у справі N 826/17556/16, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі N 127/15109/18 і від 24 вересня 2021 року у справі N 748/303/20, а також у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі N 6-2139цс15 і від 2 березня 2016 року у справі N 6-14цс16а.
Разом з тим роз`яснила судам, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної.
Саме у зв`язку з публічною службою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації.
Тому спірні правовідносини підлягають вирішенню адміністративним судом.
Зважаючи на наведене, оскільки спір у цій справі стосується проходження позивачем публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), гарантувала право військовослужбовцям на отримання жилого приміщення, правовідносини, що виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.
Стосовно клопотання позивача про передачу справи на розгляд адміністративного суду суд зазначає, що дана справа розглядається за правилами цивільного судочинства, цивільно-процесуальним законодавством не передбачена можливість передачі справи на розгляд до суду іншої юрисдикції. Позивачу для вирішення даного спору слід звернутись із позовною заявою до належного суду в порядку адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 260 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , житлової комісії Рівненського гарнізону про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішення закрити.
Роз"яснити позивачу, що спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя -