Справа № 507/1513/21
Провадження № 2-п/507/6/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2022 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Вододюка В.В.,
представника заявника Жмурко С.О.,
представника позивача Шидерової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року у цивільній справі № 507/1278/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
10.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Любашівського районного суду Одеської області із заявою про перегляд заочного рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року у цивільній справі № 507/1278/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасування його і призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У поданій заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона хворіла, не отримувала копію рішення, а також було оголошено карантин.
Заяву обґрунтовано тим, що на момент розгляду справи в суді відповідач проживав в іншій місцевості і не знала про цивільну справу, вона ніякого кредитного договору не підписувала та не отримувала кредитних коштів. Крім того, в 2017 році апеляційним судом було прийнято відмову від позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому повторне звернення до суду не допускається. Тому, просила скасувати заочне рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року у цивільній справі № 507/1278/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду в загальному порядку.
В судовому засіданні представник заявника надала аналогічні пояснення та підтримала заяву в повному обсязі.
Представник позивача просила відмовити в задоволенні заяви про скасування судового рішення, так як зазначене рішення було ухвалено відповідно до вимог ЦПК України, відповідачка була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, а також не надала доказів, що вона не підписувала кредитний договір. Крім того, ухвала апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2017 року не може бути підставою для закриття провадження в даній справі, так як предметом розгляду цивільної справи № 2-434/2010 було стягнення заборгованості за донарахованими відсотками та пенею станом на 20.05.2010 року, а також внесення змін до кредитного договору, а предмет розгляду справи № 507/1278/18 є стягнення заборгованості за строковим основним боргом, простроченим боргом по кредиту, строковими процентами, простроченими процентами та пенею станом на 20.07.2018 року, з урахуванням строку дії іпотечного кредитного договору № 188 від 11 червня 2007 року до 11 червня 2027 року.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Встановлено, що заочним рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року у цивільній справі № 507/1278/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» повністю задоволено. Про день та час розгляду справи відповідач ОСОБА_3 була повідомлена двічі поштовими повідомленнями, про що свідчать розписки про отримання судових викликів в матеріалах справи (а.с. ).
Копію заочного рішення суду від 11.01.2019 року направлено на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання ОСОБА_2 , яке остання отримала 16 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. ).
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно ст.ст. 287-288 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:
1) залишити заяву без задоволення;
2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.
У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Оскільки копію заочного рішення суду від 11.01.2019 року ОСОБА_1 отримала 16.01.2019 року, а із заявою про перегляд заочного рішення звернулася лише 10.09.2021 року, тобто із спливом 2 років та 8 місяців, тому суд не вбачає обґрунтованих поважних причин пропуску заяником строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.
Посилання заявника, на те, що вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, та копію заочного рішення суду від 11.01.2019 року не отримувала, суд оцінює критично та не заслуговує на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відповідач ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про розгляд справи за місцем її реєстрації ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується двома розписками на поштових повідомленнях, а також підписом на поштовому повідомленні від 16.01.2019 року про отримання копії судового рішення, тобто відповідач достеменно знав про наявність судового рішення. До суду не надходили повідомлення від відділу поштового зв`язку про відсутність ОСОБА_3 за місцем проживання.
Посилання на хворобу та карантин в державі не може свідчити про поважність причин пропуску строку для подання заяви про перегляд судового рішення, так як згідно наданої довідки заявник перебувала на амбулаторному лікуванні з 12.01.2019 року по 22.01.2019 року, а карантинні обмеження в державі були введені в березні 2020 року. На думку суду, перебування на амбулаторному лікуванні протягом 10 днів, а також введення карантинних обмежень в 2020 році, не можуть бути підставою для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, так як заявник отримала рішення вчасно і могла більше як за рік звернутись до суду із даною заявою особисто або через представника. Інших причин пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, які могли б свідчити про поважність, суду не надано.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Крім того, посилання заявника на те, що вона не підписувала кредитний договір не підтверджено належними та допустимими доказами, а витяг з ЄРДР лише свідчить про звернення заявника до органів поліції із заявою про підробку від її імені кредитного договору, а не про доведений факт. Крім того, з ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.10.2017 року видно, що представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що відповідач дійсно отримав кредит у позивача, однак не взмозі сплатити належні суми для погашення боргу, що спростовує твердження заявника про не підписання кредитного договору.
Посилання заявника про те, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.10.2017 року провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було закрито в зв`язку з відмовою позивача від позову і повторне звернення до суду не допускається, також не заслуговує на увагу, так як дійсно предметом розгляду цивільної справи № 2-434/2010 було стягнення заборгованості за донарахованими відсотками та пенею станом на 20.05.2010 року, а також внесення змін до кредитного договору, а предмет розгляду справи № 507/1278/18 є стягнення заборгованості за строковим основним боргом, простроченим боргом по кредиту, строковими процентами, простроченими процентами та пенею станом на 20.07.2018 року (інший предмет позову)
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені заявником причини неявки до суду та пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення є неповажними, заявником не надано належних та допустимих доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому заяву про перегляд заочного рішення належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 260,261, 284-288 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року у цивільній справі № 507/1278/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Вужиловський