Справа № 694/1972/21
провадження № 2/694/110/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
13.09.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Сакун Д.І.,
за участю секретаря судового засідання Матвієнко А. А.,
Стислий виклад позиції заявника
До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Звенигородський міськрайонний відділ ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області в якій позивач просить виселити з предмету іпотеки - житлового будинку, з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стягнути з відповідачів на користь акціонерного товариством „Державний ощадний банк України в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 2270.00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що з 16.04.2010 на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 18 (ЄДРВП № 18706971), об`єднане 16.04.2010 відносно боржниці ОСОБА_1 про стягнення коштів на користь юридичних осіб та держави. На виконанні у державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувають виконавчі провадження з ОСОБА_1 , а саме: ВП № 44664787 від 09.09.2014 р., яке відкрите на підставі виконавчого листа Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.08.2009 року по справі № 2- 295/2009р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 26 617,24 грн.; ВП № 44664897 від 09.09.2014 р., яке відкрите на підставі виконавчого листа Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.11.2010 року по справі № 2- 146/10р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 182 860,28 грн.; ВП № 44663927 від 09.09.2014 р., яке відкрите на підставі виконавчого листа Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2010 року по справі № 2- 305/2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Плівак Л.М. подала до суду відзив в якому вказала, що до позовної заяви позивачем не додано доказів, які б підтверджували, що банк у встановленому законом порядку набув право власності на житловий будинок, що є предметом іпотеки згідно іпотечного договору №2166/001 від 04.06.2008 року. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджує, що станом на 23.11.2021, власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, позивач передчасно і без достатніх правових підстав, не будучи власником нерухомого майна, пред`явив позов до законного власника, щодо виселення її та членів її сім`ї з належного їй на праві приватної власності будинку. Також зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Просить врахувати, що до матеріалів справи позивачем не додано доказів, які б підтверджували, що у зв`язку з невиконанням боржником ОСОБА_7 умов кредитного договору від 04.06.2008
№2166, іпотекодержатель прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і таке стягнення відбувається чи то відбулось (позасудовий та судовий порядок). Ототожнення позивачем таких понять як «звернення стягнення на предмет іпотеки» й «опис та арешт майна» у рамках відкритих стосовно боржника виконавчих провадженнях є помилковим. Враховуючи викладене, вимога позивача про виселення відповідачів, у зв`язку з неможливістю здійснити подальшу можливу реалізацію квартири, з метою виконання судового рішення в рамках виконавчого провадження з посиланням на ч. 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК УРСР є протиправною та такою, що спрямована на порушення прав власника житла. Вказує, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 набула на підставі договору дарування від 15.03.2007, який посвідчено приватним нотаріусом Бедрата Н.М. за №968. Зазначене беззаперечно доводить той факт, що будинок було набуто відповідачем не за кредитні кошти забезпечені іпотекою цього житла. Отже, у справі яка розглядається, банком не лише передчасно заявлено позов до власника майна про виселення без доказів звернення стягнення на предмет іпотеки, а і не зазначено іншого житла у яке відповідачі мають бути виселенні, що є обов`язковою умовою для задоволення позовів у справах подібної категорії. Вважає, що позивач звертаючись до суду з позовом про виселення відповідачів не надав та не обґрунтував належними та допустимими доказами те, що проживаючи в будинку, що є предметом іпотеки, відповідачами порушуються права банку як іпотекодержателя, у зв`язку з чим позов щодо виселення відповідачів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Представник позивача адвокат Зажома Ігор Васильович подав відповідь на відзив в якому вказав, що відповідно п. 7 Договору іпотеки - у випадку порушення Іпотекодавцем будь-якої з умов цього договору, або Позичальником умов кредитного договору та додаткових договорів до нього, Іпотекодержатель має право достроково вимагати від Іпотекодавця виконання зобов`язання передбаченого кредитним договором та додатковими до нього договорами, при цьому, за власним вибором Іпотекодержателя, Згідно Договору іпотеки - у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором іпотеки, відповідальність несе Іпотекодавець згідно чинного законодавства та умов договору іпотеки. Повідомляє, що станом на 01.12.2021 р. іпотекодавцем не виконані взяті на себе зобов`язання та недотримані умови, передбачені п. 3.3.3 Договору та рахується наступна заборгованість 469 250, 03 грн. Крім того, вказує, що реєстрацію осіб було проведено з порушенням чинного законодавства, постанови Міністерства юстиції «Про внесення змін до Правил реєстрації місця проживання», а саме проведено без згоди відповідного іпотекодержателя.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Плівак Л.М. подала до суду заперечення на відповідь на відзив в якому вказала, що позивач передчасно і без достатніх правових підстав, не будучи власником нерухомого майна, пред`явив позов до законного власника, щодо виселення її та членів її сім`ї з належного їй на праві приватної власності будинку. Також, відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання є обов`язком відповідача. Крім того, доводи позивача щодо відсутності у відповідача права на реєстрацію себе та членів своєї сім`ї у належному їй на праві приватної власності будинку суперечать ст. ст. 317, 319 ЦК України.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 04.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.
26.11.2021 року представником позивача подано клопотання про доручення доказів.
29.11.2021 року представником відповідача подано клопотання про доручення доказів.
13.12.2021 року представник позивача направив до суду заяву про зміну предмета позову.
01.02.2021 року представником відповідача подано заперечення щодо заяви позивача про зміну предмета позову.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 19.04.2022 відмовлено у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову та повернуто її останньому
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 19.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представником позивача 26.08.2022 подано заяву про розгляд справи без його участі та одночасно у даній заяві фактично містяться змінені позовні вимоги.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 13.09.2022 повторно відмовлено у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову та повернуто її останньому.
Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти
задоволення позову заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, в тому числі шляхом опублікування оголошення на сайті Звенигородського районного суду Черкаської області, проте в судове засідання не з`явились.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Згідно іпотечного договору №2166/001 від 04 червня 2008 року укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» (іпотекодержатель) в особі керуючого філії Канівського відділення №3284 ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_1 (іпотекодавець), яка є майновим поручителем ОСОБА_7 з другої сторони уклали договір, згідно якого відповідно до вимог п.4.1.5 Іпотечного договору, Іпотекодержатель/Позивач має право вимагати дострокового виконання Зобов`язання, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання строку виконання Зобов`язання, звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема у разі, невиконання та/або неналежного виконання Іпотекодавцем Кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 3 (трьох) місяців). Відповідно п. 7 Договору іпотеки - у випадку порушення Іпотекодавцем будь-якої з умов цього договору, або Позичальником умов кредитного договору та додаткових договорів до нього, Іпотекодержатель має право достроково вимагати від Іпотекодавця виконання зобов`язання передбаченого кредитним договором та додатковими до нього договорами , при цьому, за власним вибором Іпотекодержателя. Згідно з п. 7. Договору іпотеки - Іпотекодавець передає Іпотекодержателю за даним договором право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання , що є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержаеля на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Відповідно до п. 7.3.1 за вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - за рішенням суду. Згідно п. 11.1. Договору іпотеки - у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором іпотеки, відповідальність несе Іпотекодавець згідно чинного законодавства та умов договору іпотеки.
З листа Звенигородського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області вбачається, що з 16.04.2010 на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 18 (ЄДРВП № 18706971), об`єднане 16.04.2010 відносно боржниці ОСОБА_1 про стягнення коштів на користь юридичних осіб та держави. З метою розшуку майна та коштів боржниці, 18.03.2010 державним виконавцем направлені запити до голови сільської ради села Хлипнівка Звенигородського району, УПФУ у Звенигородському районі, ДПІ в Звенигородському районі, інспекції Держтехнагляду у Звенигородському районі, ВДАІ з обслуговування транспортних засобів Звенигородського району та м. Ватутіне, Звенигородського відділення БТІ. 31.03.2010 державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржниці. 12.04.2010 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника на рахунках в Філії Канівського відділення ВАТ «Ощадбанк» м. Канів та Філії Звенигородського відділення ВАТ «Ощадбанк» м. Звенигородка. В матеріалах зведеного виконавчого провадження знаходиться повідомлення Черкаського реєстраційного відділу УМВС України в Черкаській області від 08.04.2010 про накладення обмеження на проведення реєстраційних операцій транспортного засобу боржниці. 13.05.2010 державним виконавцем описано й арештовано нежитловий будинок по АДРЕСА_2 . З метою отримання інформації про власника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та отримання розширеного витягу державним виконавцем 18.06.2010 та 02.07.2010 до Звенигородського відділення БТІ та ЧФ ДП «Інформаційний центр» направлені відповідні запити. 21.06.2010 державним виконавцем запропоновано ВАТ «Державний ощадний банк» та НАК «Украгролізинг» (стягувачам за зведеним виконавчим провадженням) провести авансування експертної оцінки та виготовлення технічної документації. 08.07.2010 державним виконавцем описано й арештовано двоповерховий житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, про що складено відповідній акт з додатком. 09.07.2010 державним виконавцем на адресу Канівського відділення ВАТ «Ощадбанк» направлено запит щодо надання інформації про предмет застави (майно боржниці) за її кредитними зобов`язаннями перед банком.
Вимогою від 18.08.2010 державний виконавець зобов`язав боржницю забезпечити умови для огляду й опису майна 30.08.2010. 30.08.2010 державним виконавцем складено акт про те, що фактичне місце знаходження рухомого майна боржниці не відомо. Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про оголошення у розшук 19 одиниць сільськогосподарської техніки. 31.08.2010 за вих. № 3007-18-5/10. 01.09.2010 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження відповідно до п. 6 ст. 35, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з розшуком сількогосподарської техніки (транспортних засобів) боржниці. 29.09.2010 державним виконавцем до ДП «Центр ДЗК» направлено запит про зареєстровані за боржницею земельні ділянки. Заявою від 06.10.2010 представником боржниці ОСОБА_9 запропоновано звернути стягнення на 7 одиниць сільськогосподарської техніки, належних боржниці та надано ксерокопії їх технічних паспортів. 06.10.2010 державним виконавцем Карташевим С.В. в присутності понятих та представника боржниці описано й арештовано 7 одиниць сільськогосподарської техніки, належних боржниці, запропонованих її представником для опису. Зберегачем майна визначено Кравченко С.І. 20.07.2010, 12.11.2010, 17.10.2010, 11.01.2011 державним виконавцем запропоновано ВАТ «Державний ощадний банк» провести авансування експертної оцінки та виготовлення технічної документації. Головним державним виконавцем Карташевим С.В. 10.11.2010 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 2а-6607/09/2370 від 03.11.2010, про що винесена відповідна постанова. 19.11.2010 державним виконавцем винесено постанову про приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 18706971. В матеріалах виконавчого провадження знаходиться лист-повідомлення державного виконавця від 12.11.2010 про ознайомлення сторін з вартістю описаного й арештованого рухомого майна боржниці, копії якого направлені боржниці і стягувачам за зведеним виконавчим провадженням за вих. №№ 9027, 9028, 4204, 9029, 9030 та копії повідомлення з погодженням стягувачів (окрім НАК «Украгролізинг») з вартістю майна. 13.10.2010 державним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності Шалденка Ю.В. для визначення вартості описаного й арештованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , про що винесено відповідну постанову копію якої рекомендованою кореспонденцією направлено на адресу боржниці 18.11.2010 за вих. № 9090-18-5/10. 01.12.2010 за вих. № 9461-18-5/10 на адресу Головного управління юстиції у Черкаській області державним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого рухомого майна з відповідним пакетом документів. Головним державним виконавцем Карташевим C.B. 11.01.2010 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду, про що винесена відповідна постанова. 20.01.2011 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 18706971. Листом від 11.01.2011 за вих. №№ 45-50 державним виконавцем ознайомлено стягувачів зведеного виконавчого провадження та боржницю з вартістю арештованого нерухомого майна: житлового будинку по АДРЕСА_1 . Ухвалою Звенигородського районного суду № 2-86/11 від 13.01.2011 відкрито судове провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. В матеріалах виконавчого провадження знаходиться заява боржниці про зупинення виконавчого провадження та реалізації її житлового будинку по АДРЕСА_1 . Копія ухвали знаходиться в матеріалах зведеного виконавчого провадження. 27.01.2011 державним виконавцем Карташевим С.В. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», копію якої направлено боржниці 27.01.2011 за вих. 863-18-5/11. 31.01.2011 державним виконавцем до відділу Держкомзему та Звенигородського відділення БТІ направлені запити про надання копії державного акту на земельну ділянку боржниці та інформації щодо власника житлового будинку по АДРЕСА_1 , на які 02.02.2011 надано копію державного акту на земельну ділянку боржниці та правовстановлюючі документи про належність вказаного будинку ОСОБА_1 30.12.2010 ДП «Укррезерв» повернуто пакет документів з реалізації арештованого рухомого майна, у зв`язку з закінченням дії генеральної угоди № 5 від 15.01.2010. 01.02.2011 за вих.№ 1062-18-5/11 та 03.02.2011 за вих. № 1126-18-5/11 на адресу Головного управління юстиції у Черкаській області державним виконавцем направлені заявки на реалізацію арештованого рухомого та нерухомого майна боржниці (житлового будинку по АДРЕСА_2 ) з відповідними пакетами документів. 28.02.2011 на адресу відділу надійшло рішення Звенигородського районного суду № 2-86/2011 від 25.01.2011, яким задоволено позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції про звільнення майна (житлового будинку по АДРЕСА_1 ) з під арешту. В матеріалах виконавчого провадження
знаходиться заява представника боржниці про ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження та акт державного виконавця від 23.02.2011 про ознайомлення представника боржниці з матеріалами виконавчого провадження. 17.02.2011 державним виконавцем направлені заявки на реалізацію арештованого рухомого та нерухомого майна боржниці. Ухвалою Звенигородського районного суду № 2-132/11 від 24.02.2011 відкрито судове провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визнання права власності, зняття арешту з майна, виключення з акту опису й арешту житлового будинку по АДРЕСА_1 . Копія ухвали знаходиться в матеріалах зведеного виконавчого провадженая. 02.03.2011 державним виконавцем Карташевим С.В. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження відповідно до п. 7 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», копії якої направлено сторонам 02.03.2011. В матеріалах виконавчого провадження знаходиться заперечення на позов ОСОБА_9 22.03.2011 на адресу відділу надійшла ухвала Звенигородського районного суду № 2-3-16/11 від 01.03.2011, якою зупинено реалізацію житлового будинку по АДРЕСА_1 . В матеріалах зведеного виконавчого провадження знаходяться повідомлення ПП «СП «Юстиція» від 02.03.2011, про призначення аукціону на 06.04.2011 та повідомлення про те, що реалізація рухомого майна боржниці не здійснена у зв`язку з відсутністю купівельного попиту. Актом від 11.04.2011 державним виконавцем проведено переоцінку рухомого арештованого майна боржниці, про що повідомлено торгівельну організацію та боржницю 11.04.2011. 20.04.2011 на адресу відділу надійшла ухвала Звенигородського районного суду № 2-132/11 від 01.04.2011, якою позов ОСОБА_9 до ОСОБА_1 залишено без розгляду. В зв`язку з чим, 21.04.2011 державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам 22.04.2011.(а.с.11-13).
Представником позивача відповідачам було направлено іпотечну вимогу (вимога про та виселення) в якій останні просили протягом тридцяти календарних днів з дня отримання цієї вимоги погасити заборгованість перед банком. Також роз`яснено, що в іншому разі Банком буде вжито заходів щодо захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Крім того банк залишає за собою право додатково нарахувати суму втрат від інфляції та 3% річних, а також стягнути понесені судові витрати, що призведе до збільшення загальної суми заборгованості. Також позивачами у вимозі було зазначено, що банк залишає за собою право застосувати позасудове врегулювання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.48-50).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.11.2021 року власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.58).
Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За містом ст.ст. 386, 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом виселення.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Згідно з частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Звертаючись до суду з цим позовом, як на підставу позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» посилався на те, що відповідачка як іпотекодавець не виконала зобов`язання по погашенню заборгованості і банком було направлено їй іпотечну вимогу про та виселення, разом з тим заборгованість погашена не була.
Разом з тим на час розгляду справи власником житлового будинку, з якого позивач просить виселити відповідачів є відповідачка ОСОБА_1 , а не позивач.
Оскільки гарантії захисту порушених прав іпотекодержателя врегульовано статтями 37, 40 Закону України «Про іпотеку», саме з цих підстав позивач до суду не звертався, та рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок в позасудовому порядку не приймалося, тому обраний ним спосіб захисту права шляхом пред`явлення позову про виселення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір, суд залишає за позивачем.
Щодо вимог відповідача про стягнення з позивача понесених витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.
В ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в
порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно вимог ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України ).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України , від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідачкою ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з позивача на її користь витрат на правову допомогу у сумі 5000грн., в підтвердження чого надано договір про правову допомогу б/н від 17.11.2021 та квитанцію до прибуткового касового ордеру №20 від 25.11.2021.
Представником відповідача подане заперечення, що стягнення витрат на правову допомогу, яке обґрунтоване їх не співмірністю.
Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, кількість складених представником відповідачки документів під час розгляду справи, участь у судових засіданнях, на думку суду такі витрати відповідача є співмірними із затраченим часом та виконаною адвокатом роботою. Відтак вказані витрати слід стягнути з позивача.
Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст.9, 109 ЖК Української РСР, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279 ЦПК України,суд, -
ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (проживає за адресою АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 (проживає за адресою АДРЕСА_1 ), третя особа: Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (пров. Островського 1, м.Зенигородка, Черкаської області) про виселення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 13.09.2022.

Суддя Д.І. Сакун