Справа № 599/1373/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:

судді Снігурського В.В.

при секретарі Моравель Л. З.,

за участю представника відповідача Михальчишина П. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залозецького міжшкільного навчально - виробничого комбінату про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача - Залозецького міжшкільного навчально - виробничого комбінату з вимогами відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо транспортною пригодою. Просить стягнути з відповідача 40 881 грн. 83 коп. завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником автомобіля марки «Ssang Yong Rexton 270 XDi 165HP DLX 5AT», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

02 грудня 2019 року о 13.50 год в межах своєї смуги він проїжджав біля території ДП «Залозецький спиртовий завод», що в смт. Залізці, по вул. Бродівська, 3. На його смугу руху, пересікаючи вузьку суцільну лінію виїхав навчальний автомобіль ЗАЗ ТF 698 К, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував учень та інструктор з навчання водінню ОСОБА_2 . Внаслідок порушення інструктором ОСОБА_2 п.4.11, п.4.12., п.4.14. Правил з охорони праці для навчальних закладів, у яких проводяться профільне навчання і професійна підготовка учнів з автосправи, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 12.11.2002 року №574 та п.п.1.10, 10.1; 10.2 та дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» ПДР України, відбувся занос навчального автомобіля, що призвело до зіткнення з його автомобілем «Ssang Yong Rexton», д.н.з. НОМЕР_1 , який внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження.

Володільцем автомобіля ЗАЗ ТF 698 К, д.н.з. НОМЕР_3 є Залозецький міжшкільний навчально - виробничий комбінат, який на думку позивача як власник джерела підвищеної небезпеки, зобов`язаний оплатити йому завдану матеріальну і моральну шкоду, яка залишилася невідшкодованою внаслідок недостатності страхових виплат.

Позивач позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі про що надав письмову заяву.

Представник відповідача позову не визнав, вказав, що навчальний автомобіль ЗАЗ ТF 698 К був застрахований, згідно полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів і сума страхового відшкодування становить 100 000 грн., що повністю покриває заявлену позивачем суму збитків. Тому позивач має право звернутися до страхової компанії із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, а не з позовом до Залозецького МНВК.

Дослідивши та оцінивши докази у справі суд встановив, що 02 грудня 2019 року о 13.50 год в межах своєї смуги руху позивач проїжджав належним йому автомобілем «Ssang Yong Rexton 270 XDi 165HP DLX 5AT», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 біля території ДП «Залозецький спиртовий завод», що в смт. Залізці, по вул. Бродівська, 3. На його смугу руху, пересікаючи вузьку суцільну лінію виїхав навчальний автомобіль ЗАЗ ТF 698 К, д.н.з. НОМЕР_3 , що був обладнаний дублюючим дзеркалом заднього виду та педалями зчеплення і гальмування, яким керував учень та інструктор з навчання водінню ОСОБА_2 . Інструктор з навчання ОСОБА_2 не був достатньо обережним у складних метеорологічних умовах (у цей час спостерігалися атмосферні явища у вигляді падіння мокрого снігу), не належно стежив за виконанням учнем ПДР України, та як особа яка проводить навчання водінню не перебував в постійній готовності вжити запобіжних заходів, якщо учень припустився помилки, яка може призвести до небезпечних наслідків. Порушення ОСОБА_2 п.1.10, 10.1; 10.2 та дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» ПДР України, які виразилися у не обранні безпечної для даних дорожніх умов швидкості руху, призвело до заносу навчального автомобіля ЗАЗ ТБ 698 К, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням неповнолітнього учня, в процесі якого вказаний транспортний засіб пересік вузьку суцільну лінію та виїхав на смугу призначену для руху в зустрічному напрямку.

Внаслідок виїзду автомобіля ЗАЗ ТF 698 К, НОМЕР_3 , на зустрічну смугу, інструктор з навчання ОСОБА_2 допустив створення аварійної ситуації для інших учасників руху, зокрема для водія автомобіля Ssang Yong Rexton 270 XDi, В00044АК, в якій він не міг своїми односторонніми діями запобігти настанню ДТП та зіткненню автомобілів, внаслідок чого транспортний засіб Ssang Yong Rexton 270 XDi зазнав механічних пошкоджень. Крім цього неповнолітній учень ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Дані обставини стверджується ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2021 року у справі № 599/16/21 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України, що набрала законної сили та рішенням та рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2022 року у справі № 599/1999/21 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка набрала законної сили.

Крім цього вказаними судовими рішеннями встановлено, що наказом директора Залозецького міжшкільного навчально - виробничого комбінату від 01.10.2019 року № 13-К ОСОБА_2 з 01.10.2019 р. призначений майстром виробничого навчання. Відповідно до посадової інструкції № 21 ОСОБА_2 виконував функції, пов`язані із навчанням учнів практичному водінню автомобіля, формування практичних умінь і навичок з врахуванням індивідуальних особливостей і віку учнів. На нього також покладено відповідальність за життя і здоров`я учнів під час навчальної їзди. 02.12.2019 року ОСОБА_2 навчав практичному водінню на дорогах з великою інтенсивністю руху учнів Залозецького МНВК неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дані обставини вказують на те, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із Залозецьким міжшкільним навчально - виробничим комбінатом, який є володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля ЗАЗ ТF 698 К, д.н.з. НОМЕР_3

Відповідно до ч.4, ч.5, ч.6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином вина ОСОБА_2 у настанні вказаної ДТП, внаслідок якої заподіяно шкоду позивачу та факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з відповідачем є доведеними і доказуванню не підлягають.

У даній справі шкода заподіяна внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки транспортних засобів, якими керували позивач та працівник відповідача.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вина працівника відповідача доведена преюдиційними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №224/20 від 12 травня 2020 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Ssang Yong Rexton 270 XDi 165HP DLX 5AT», 2008 р.в, д.н.з. НОМЕР_1 становить 92 610 грн. 45 коп.

24 квітня 2020 року страховою компанією Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» позивачу виплаченого 55 228 грн. 62 коп. страхового відшкодування - завданої матеріальної шкоди, що стверджується банківською квитанцією.

Позивач стверджує, що йому залишилась не відшкодованою шкода, завдана внаслідок ДТП у розмірі 37 381 грн. 83 коп. (92 610,45 - 55 228, 62 =37 381,83), Крім цього за проведена експертне товарознавче дослідження позивач сплатив 3 500 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Однак, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль ЗАЗ ТF 698 К, д.н.з. НОМЕР_3 був застрахований, що засвідчує страховий поліс ТДВ СК «Кредо» №АО/4060181, який був дійсний в період з 03 липня 2019 року до 02 липня 2020 року.

Згідно вказаного документу, ліміт відповідальності страховика за заподіяння майнової шкоди становить 100 000 грн.

Тобто ліміт відповідальності страховика ТДВ СК «Кредо» повністю охоплює суму, заявлену позивачем до відшкодування у позовних вимогах.

Доказів того, що позивач звертався до страхової компанії ТДВ СК «Кредо» з вимогами про виплату йому невідшкодованих збитків не надано.

Клопотань до залучення страховика до участі в справі не надходило.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Залозецького міжшкільного навчально - виробничого комбінату в частині стягнення невідшкодованих збитків є безпідставними і не підлягають задоволенню, так як заявлені не до тієї особи, яка повинна відповідати за даним позовом, тобто до неналежного відповідача.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне:

відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Зі змісту ч.1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Однак, в силу ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки

Суд погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві про те, що дії працівника відповідача спричинили позивачу моральну шкоду у зв`язку з пошкодженням та втратою його майна, необхідністю його відновлення. Проте заявлена позивачем до відшкодування сума 10000 грн. не обґрунтована доказами та недостатньо доведена, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково і суму моральних втрат позивача суд визначає у 8000 грн.

Крім цього з відповідача в користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 12,81, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково. Стягнути з Залозецького міжшкільного навчально - виробничого комбінату (вул. Купчинського 25 у смт. Залізці Тернопільського р-ну Тернопільської обл., ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 8 000 грн. моральної шкоди та 992 грн. 40 коп. судового збору, а всього стягнути 8 992 грн. 40 коп.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2022 року.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський