Справа № 185/6517/22
Провадження № 2-з/185/198/22
У Х В А Л А

22 серпня 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва Уляна Миколаївна, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач посилається на те, що 07 серпня 2019 року відповідач взяв у неї в борг грошову суму у розмірі 260 000 грн для власних потреб і зобов`язався повернути борг у термін до 01 вересня 2019 року, про що написав власноручно розписку.

Відповідач не повернув взяту у борг грошову суму у визначений термін, тому позивач просить стягнути з відповідача 260 000 грн в рахунок боргу за договором позики, 23 400 грн в рахунок трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , встановлення заборони відчуження цього майна в будь-якому вигляді.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що зазначене домоволодіння належить відповідачу на праві приватної власності, про що свідчить договір купівлі-продажу домоволодіння, витяг з реєстру прав власності. Відповідач може відчужити належне йому нерухоме майно до вирішення справи, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За змістом частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Водночас згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Загальна сума позовних вимог складає 283 400 грн.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачені такі види забезпечення позову:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно - домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , встановлення заборони відчуження цього майна.

На підтвердження факту належності цього майна відповідачу надано копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 29 січня 2007 року КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 грудня 2006 року.

Зазначені копії документів підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем станом на січень 2007 року, проте немає будь-яких доказів належності цього майна відповідачу на теперішній час.

Зокрема до заяви не додано інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно домоволодіння, на яке позивач просить накласти арешт.

Оскільки позивачем не надано належних доказів того, що право власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить відповідачу, крім того зазначене домоволодіння не є предметом позову, тому відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно.

Заявлено позовні вимоги про стягнення грошової суми, наразі невідомо, яке саме конкретне майно належить відповідачу ОСОБА_2 , тому є доцільним забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача у межах суми позовних вимог.

Такий вид забезпечення позову буде співмірним з заявленими вимогами і достатнім для ефективного захисту інтересів позивача. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачем належного йому майна, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до положень статті 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 , у межах суми позовних вимог - 283 400 (двісті вісімдесят три тисячі чотириста) грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Примірник ухвали направити учасникам справи та до Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання - протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається Дніпровському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 .

Суддя У.М. Болдирєва