Провадження №2/748/6/22
Єдиний унікальний № 748/490/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.

секретарів Однолько Ю.С., Ватоліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Боромиківського старостинського округу Киселівської сільської Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Чернігівська районна державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми) про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Боромиківського старостинського округу Киселівської сільської Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .Свої вимоги мотивує тим, що є спадкоємцем після смерті чоловіка та в установленому законом порядку звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на будинок, виданий на ім`я ОСОБА_4 , який був головою колгоспного двору, не зазначена інформація про інших членів колгоспного двору нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому виникла необхідність звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Суду зазначила, що з ОСОБА_4 проживала як подружжя з 1987 року. У травні 1989 року вона з ОСОБА_4 їздили до м. Санкт-Петербург(Леніград), де 20 травня одружились. Це було її бажання одружитись у м. Ленінграді. Їх сусіди знали, що вони одружені. Перша сім`я її чоловіка проживала в с.Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, ні донька, ні син з батьком не спілкувались, а наприкінці 1992 року вони переїхали до с. Боромики. Зазначила, що весь час проживала у спірному будинку, проводила його ремонт, перекрила дах, провела водопровід, вела господарство. А у минулому році вона дізналась, що донька її покійного чоловіка почала оформляти спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чикилевська О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади в особі Боромиківського старостинського округу Киселівської сільської Чернігівського району Чернігівської областіу судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні повністю, зазначила, що будинок не належить до майна колишнього колгоспного двору, його купували її батьки. Після розлучення батьків вони проживали з матір`ю, але часто провідували батька. Зазначила, що позивачки тоді вона у батька не бачила, виходить, що вона з ним не проживала. Після смерті батька у будинку залишилась проживати позивачка.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Бобров П.М. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважав, що позивач не довела позовні вимоги. Зазначив, що викликає сумнів свідоцтво про шлюб, оскільки стороні відповідача відомо, що їх батько до м. Санкт-Петербург не виїжджав, повторно шлюб не укладав. Крім того, в документах сільської ради зберігається договір купівлі - продажу спірного будинку, що спростовує походження його як колишнього колгоспного двору. Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є його діти, а позивачка не довела своє право на спірне домоволодіння.

Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми) у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Боромиківською сільською радою радою Чернігівського району Чернігівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 12 (а.с.16).

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно записів у Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 22 липня 1991 року зазначений житловий будинок належав ОСОБА_4 як голові колгоспного двору.(а.с.19-20).

З довідки Боромиківського старостинського округу Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 01-23/59 від 05 лютого 2021 року вбачається, що станом на 01 липня 1990 року за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 , голова колгоспного двору, та ОСОБА_1 - дружина (а.с. 38 зворот, а.с.80).

На спростування того, що спірне домоволодіння є майном колишнього колгоспного двору відповідачем ОСОБА_3 надано копію договору купівлі- продажу будинку від 23 серпня 1980 року. Цей договір нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Боромиківської сільської Ради депутатів трудящих Чернігівського району Чернігівської області та підлягає реєстрації у виконкомі Боромиківської сілької Ради депутатів трудящих на протязі шести місяців з дня його посвідчення. ( а.с. 100).

Проте, згідно записів у Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 22 липня 1991 року зазначений житловий будинок належав ОСОБА_4 як голові колгоспного дворуна підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів № 166 від 13 липня 1991 року (а.с.19-20).

Рішенням виконавчого комітету Боромиківської сільської Ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області № 18 від 28 червня 1991 року схвалено матеріали для оформлення права особистої власності на будинки та домоволодіння, що належать громадянам на раві особистої власності, які знаходяться на території Боромиківської сільської ради, на підставі даних погодарських книг та перевірки на місці, та реєстрації свідоцтв на право власності ( а.с. 161- 165)

Рішенням № 166 від 13 липня 1991 року виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів затверджено рішення виконкомів сільських рад народних депутатів, зокрема, і Боромиківської № 18 від 28 червня 1991 року, для оформлення права особистої власності на будинки і домоволодіння.( а.с. 161)

Тобто, документально підтверджено, станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року господарство належало до суспільної групи колгоспний двір, де ОСОБА_4 був головою господарства, а ОСОБА_1 членом колгоспного двору, які мали рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами.

Згідно довідки Боромиківського старостинського округу Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 01-23/75 від 16 лютого 2021 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 13 листопада 1987 року і по теперішній час (а.с.18).

З копій погосподарських книг за 1986 - 1990 роки та 1991 - 1995 роки вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані - голова господарства ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - дружина (а.с.177-178).

Суду не надано належних доказів на спростування зазначеної інформації.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а)право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі,хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які зибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Колгоспний двір за Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України '' Про власність ''.

Відповідно до 4.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української PCP №885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Таким чином, померлий ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 станом на дату прийняття Закону України " про власність" мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тобто по Ѕ частині кожен.

За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми) від 04 листопада 2020 року була відкрита спадкова справа № 453 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка складається із Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами за вищевказаною адресою, прийняли його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_7 , як спадкоємці першої черги за законом. Постановою державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у АДРЕСА_1 , оскільки у правоустановлюючому документі на будинок відсутня інформації про інших членів колгоспного двору (а.с.5-6).

Згідно довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 793 від 23 грудня 2020 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності від 22 липня 1991 року. Вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 29 750 грн. (а.с.7, 27).

Відповідно до положень ст. 28 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу.

Факт перебування позивача у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 травня 1989 року, виданим відділом РАЦСу Кировського району м. Ленінграда. (а.с.17).

Укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 заперечується стороною відповідачів.

20 жовтня 2021 року судом у відповідності до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах було направлено судове доручення до відділу РАЦСу Кировського району м. Санкт- Петербурга про направлення копії актового запису про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .( а.с. 107-110).

За повідомленням Північно- Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м. Суми) у зв`язку зі збройною агресією росії проти України та введенням у зв`язку з цим воєнного стану гарантування органами юстиції виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за міжнарожними договорами України з питань правового співробітництва у цивільних та кримінальних справах унеможливлено до повного припинення посягання на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість України. На цей час будь- яке листування з державою- агресором не проводиться.

У зв`язку з чим, обговоривши з учасниками судового розгляду, суд 05 вересня 2022 року протокольною ухвалою постановив закінчувати розгляд справі на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Повідомлення Відділу записів актів цивільного стану Кировського району м. Санкт - Петербурга Комітету по справах записів актів цивільного стану від 27 квітня 2021 року та від 24 вересня 2021 року про відсутність актового запису цивільного стану між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . (а.с. 139, 146), не є тими доказами, які б спростовували укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та підтверджували недійсність свідоцтва про укладення шлюбу, а тому не заслуговують на увагу.

Позовних вимог у цій частині стороною відповідача не заявлено.

Згідно з ч. І ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, виходячи з наведеного, оскільки позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину на будинок, оскільки у правоустановлюючому документі на будинок, виданому на ім`я померлого спадкодавця як голови колгоспного двору, не визначена частка кожного члена колгоспного двору, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на 1/4 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 ( 1/2 : 2 = 1/4). Позивач також має право на визнання за нею права власності на спірне домоволодіння на 1/2 частку у майні колишнього колгоспного двору, як колишній член колгоспного двору, на яке позбавлена можливості у позасудовому порядку отримати правоустановлюючий документ.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та визнати за нею право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з них на 1/4 як за спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 та на 1/2 як частку у майні колишнього колгоспного двору, з наведених вище підстав.

Право на 1/4 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька має і ОСОБА_3 , яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 265 ЦПК України,ст.ст. 525,529-530, 535,549, 553, 554, 560 ЦК Української РСР, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з них на 1/4 як за спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 та на 1/2 як частку у майні колишнього колгоспного двору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий за адресою: с. Боромики Чернігівського району Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.