ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/727/22
провадження № 2-о/691/38/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю учасників справи:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Кравець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту належності правовстановлюючого документу,-

встановив :

ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту належності правовстановлюючого документу, за участю заінтересованої особи Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області.

У заяві заявник посилається на те, що 28 березня 2013 року відповідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 29 березня 2013 року у віці 75 років померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 . Він єдиний спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , який у встановлений законодавством час звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1970 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки (пай), розташованої на території с. В`язівок Городищенського району Черкаської області. Приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколовою О.М. заведена спадкова справа №117/2013 та 22 січня 2014 року видано Свідоцтво при право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок та земельну ділянку (пай). В подальшому з`ясувалось, що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 23 липня 1997 року у віці 92 роки, місцем смерті є с. В`язівок Городищенського району Черкаської області, останнє місце реєстрації АДРЕСА_2 , але не встигла за життя оформити спадкові права у нотаріальному порядку. Померла ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_4 та його бабою. На час смерті, ОСОБА_6 належала земельна ділянка (пай), згідно Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №037412 від 03 жовтня 2002 року. У Державному Акті, згідно Сертифіката на земельну частку (пай) Серії ЧP №045298, який видано 25 жовтня 1996 року внесено прізвище ОСОБА_7 , замість ОСОБА_6 .. 27 червня 2022 року державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку та відсутністю документів, які б стверджували факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_4 .. ОСОБА_6 проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_8 . В період спільного проживання у них народилось троє дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвами про народження останніх, де в графі мати зазначена ОСОБА_6 , а в графі батько ОСОБА_10 . У зв`язку з тим, що сім`я ОСОБА_12 проживала в цивільному шлюбі, у них народилось троє спільних дітей, які також мають прізвища батька ОСОБА_12 , місцеві жителі с. В`язівок Городищенського району Черкаської області знали та називали матір сім`ї ОСОБА_12 , як ОСОБА_7 . Оскільки ОСОБА_6 в селі, в якому постійно проживала та працювала, знали за прізвищем цивільного чоловіка, то в списки громадян які, мали право на отримання земельної частки (паю) її включили як ОСОБА_7 , що послідувало видачі Сертифіката на ім`я ОСОБА_7 , а також і при видачі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №037412 площею 1,9000 га, який зареєстрований В`язівською сільською радою за №732 від 03 жовтня 2002 року, де прізвище власника земельної ділянки записано як ОСОБА_7 , замість ОСОБА_6 .. Встановлення даних фактів необхідне для оформлення спадкових прав, що змусило звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , взявши участь у судовому засіданні, заяву підтримали, просили задоволити в повному обсязі та пояснили, що заявник, звернувшись до Городищенської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом, як спадкоємець першої черги, отримав відмову у зв`язку з відсутністю документів, які б стверджували факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_4 та відсутністю правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим заявник прийняв рішення звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Представник заінтересованої особи Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області Кравець О.В., проти задоволення заяви, не заперечив, підтвердив існуючі обставини у справі.

Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, беручи до уваги пояснення учасників справи, свідчення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які посвідчили, що є рідними та знайомими сім`ї заявника і знають, що ОСОБА_6 до дня смерті проживала зі спадкоємцем ОСОБА_4 , розбіжністю у написанні прізвища у Державному Акті є те, що ОСОБА_6 проживала у не зареєстрованому шлюбі і всі помилково вважали, що в неї прізвище по чоловіку - ОСОБА_12 , вивчивши та дослідивши докази у цивільній справі, приходить до висновку про її обґрунтованість та підстави до задоволення.

Відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 316 ЦПК України, визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом та належними доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 29 березня 2013 року у віці 75 років померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15). Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , який у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1970 року (а.с.14) та отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку від 22 січня 2014 року, реєстр №124,№126 (а.с.19,20). В подальшому стало відомо, що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 23 липня 1997 року (а.с.25). Родинні відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджуються свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 від 23 жовтня 1981 року та свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_5 від 01 червня 1969 року, що підтверджує зміну прізвища (а.с.16-18). Згідно довідки №16-18/3/338 від 19 липня 2021 року Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, ОСОБА_6 , 1906 року народження, на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , але з 1972 року фактично проживала, без реєстрації, у дочки ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , яка її доглянула, здійснила поховання (а.с.22). Після смерті ОСОБА_6 , як дочка, ОСОБА_4 фактично вступила в управління спадковим майном, тому є такою, що фактично прийняла спадщину (а.с.22). На день смерті, ОСОБА_6 належала земельна ділянка (пай), згідно Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №037412 від 03 жовтня 2002 року (а.с.33). За життя, ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном на підставі ст. 549 ЦК УРСР, розпочала вчиняти дії на оформлення права власності на земельну частку (пай), що підтверджується листом №247 від 12 вересня 2012 року В`язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, у якому вказано, що у Державному Акті згідно Сертифіката на земельну частку (пай) серія Серії ЧP №045298, який видано 25 жовтня 1996 року, внесено прізвище ОСОБА_7 , та рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто в Державному Акті помилково внесено прізвище ОСОБА_7 , замість ОСОБА_6 (а.с.21). Державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О., 27 червня 2022 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку та відсутністю документів, які стверджували факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_4 (а.с.24). Як посвідчили свідки у судовому засіданні, ОСОБА_6 проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_8 . В період спільного проживання у них народилось троє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_6 , свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_7 , та паспортом громадянина України Серії НОМЕР_8 дочки ОСОБА_14 (а.с.28-30). У зв`язку з тим, що сім`я ОСОБА_12 проживала без реєстрації шлюбу, жителі с. В`язівок, Городищенського району Черкаської області вважали та знали ОСОБА_6 , як ОСОБА_7 .. Згідно довідки Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 липня 2022 року №1147/22.8-04-03, актовий запис про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_17 не виявлено (а.с.27). Син, ОСОБА_10 , Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України №0 від 03 лютого 2022 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_9 , (а.с.31,32). Згідно листа Відділу 4 Управління у Черкаському районі Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21 жовтня 2021 року №29-23-0.230-338/335-21 та від 02 грудня 2021 року №29-23-0.3-6770/2-21, ОСОБА_18 , отримала Сертифікат Серії ЧP №113 від 25 жовтня 1996 року складений на ім`я ОСОБА_7 , про що свідчить її підпис в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.34-41). Державний Акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР №037412 площею 1,9000 га, який зареєстрований В`язівською сільською радою за №732 від 03 жовтня 2002 року на ім`я ОСОБА_7 , взамін Сертифіката на право на земельну частку (пай) отримала ОСОБА_16 (а.с.34-41). Відповідно до архівної довідки №764/05-01 від 24 червня 2021року у описі за 1963 рік зазначено сільськогосподарська артіль/колгосп/ «Родіна» с. В`язівок Шполянського району Черкаської області, в даній книзі, наданій КУ «Обєднаний трудовий архів Городищенської міської ради» над прізвищем ОСОБА_7 виконано відмітку ОСОБА_19 (а.с.42-44). Згідно архівної довідки №763/05-01 від 24 червня 2021року відповідно до документів фонду КСП «Покрівське» с. В`язівок Городищенського району Черкаської області, а саме Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника: уч. 2 «Журнал-головна» за 1965 рік було встановлено в даній Книзі, наданій КУ «Обєдний трудовий архів Городищенської міської ради» над прізвищем ОСОБА_7 виконано відмітку ОСОБА_19 , що ОСОБА_7 працювала у колгоспі «Родіна» Городищенського району Черкаської області, а тому відповідно до Книги обліку членів колгоспу та їх сімей за 1978 рік по АДРЕСА_2 є такі відомості про сім`ю « ОСОБА_12 »: ОСОБА_7 , 1905 року народження, жінка, пенсіонерка (а.с.46-50). Відповідно до архівної довідки №213/04-05, згідно Протоколів зборів уповноважених колгоспу «Родина» с. В`язівок Городищенського району за 1992 рік є дані про реорганізацію колгоспу «Родина» с. В`язівок Городищенського району в колективне сільськогосподарське підприємство «Покрівське», Протокол №3 від 22 вересня 1992 року (а.с.45). Відповідно до Списку членів КСГП «Покрівське» для визначення земельного паю, додаток №1 до Державного Акта Серії ЧР І-ІІ, в графі №113 зазначена ОСОБА_7 , що проживає в с. В`язівок та має присадибну ділянку 0,62 га (а.с.51-64). Згідно списку громадян, яким передано у приватну власність земельні ділянки на території В`язівської сільської ради, додаток до рішення В`язівської сільської ради від 28 серпня 2002 року №2-8/24 в графі №208 зазначена ОСОБА_7 , номер земельної ділянки 877 площею 1,9 га (а.с.65-68). З наведеного вбачається, що серед членів КСГП «Покрівське» при розпаюванні землі зазначена лише ОСОБА_7 , дані про ОСОБА_6 відсутні, але встановлено, що пенсію за перебування у трудових відносинах в КСГП «Покрівське» отримувала саме ОСОБА_6 .

Підставою звернення заявника до суду є встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факт належності правовстановлюючого документу для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із змісту вивчених судом доказів, судом встановлено, що відмова спадкоємця ОСОБА_1 щодо відмови від спадщини після померлої ОСОБА_4 , нотаріусом не зареєстрована, інші спадкоємці відсутні.

За ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.5 ст. 1268 ЦК України.

Частина 1 ст. 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Відповідно до п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. При цьому має значення факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Зазначені обставини є підставою для звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Законодавець висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. У такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , судом встановлені відповідні факти і правові відносини. Метою встановлення заявлених фактів ОСОБА_1 є реалізація, як заявником, права на спадкування спадкового майно після померлої ОСОБА_4 .. Вирішуючи справу, суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права та інтересу на момент звернення до суду заявника, а також визначив, чи відповідає обраний заявником спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права заявника. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Заявником та його представником, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, належним чином доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог щодо встановлення таких фактів.

Під час судового розгляду цивільної справи встановлено безспірно, із вище досліджених доказів, що спадкоємець ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини, проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 .. У зв`язку із зміною в чинному законодавстві, які регулюють діяльність органів Державного земельного кадастру і відповідно відомості про земельну ділянку площею 1,90 га були перенесені до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку із зазначеним власником на прізвище ОСОБА_7 , як було за значено в Державному Акті на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №037412 від 03 жовтня 2002 року виданий на підставі рішення В`язівської сільської Ради народних депутатів від 28 серпня 2002 року №2-8/24, іншого шляху вирішення питання приведення документу у відповідність наразі за діючим законодавством не вбачається і, відповідно, заявник не може довести такий факт інакше, ніж у спосіб встановлення факту в судовому порядку. Спору про право не встановлено, жодна особа не оспорює спадкові права заявника, який є спадкоємцем, який виявив бажання оформити і прийняти спадщину. Крім того, суд бере до уваги пояснення свідків, які узгоджуються з наданими письмовими доказами, підтверджують заявлені вимоги заявника та не суперечать інтересам заінтересованої особи.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та підтверження належними доказами факту належності заявнику правовстановлюючого документу породжує для заявника юридичні наслідки, та надасть можливість підтвердити факти нотаріусу при вирішенні питання про прийняття спадщини, остільки іншим шляхом, крім судового порядку це зробити неможливо, заява підлягає до задоволення.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вищезазначених вимог заявника.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Заява підтверджується: копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 29 березня 2013 року; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1970 року; копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку від 22 січня 2014 року, реєстр №124,№126; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 23 липня 1997 року; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 від 23 жовтня 1981 року; копією свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_5 від 01 червня 1969 року; копією довідки №16-18/3/338 від 19 липня 2021 року Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області; копією Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №037412 від 03 жовтня 2002 року; копією листа В`язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області №247 від 12 вересня 2012 року; копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 червня 2022 року; копією свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_6 ; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_7 ; копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_8 ; копією довідки Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) від 22 липня 2022 року №1147/22.8-04-03; копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України №0 від 03 лютого 2022 року; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_9 ; копією листа Відділу 4 Управління у Черкаському районі Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21 жовтня 2021 року №29-23-0.230-338/335-21 та від 02 грудня 2021 року №29-23-0.3-6770/2-21; копією архівної довідки №764/05-01 від 24 червня 2021року; копією архівної довідки №763/05-01 від 24 червня 2021року; копією архівної довідки від 27 вересня 2021 року №213/04-05; копією Списку членів КСГП «Покрівське» для визначення земельного паю, додаток №1 до Державного Акта Серії ЧР І-ІІ; квитанцією про сплату судового збору №9543-3244-7933-0251 від 05 серпня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 4, 9, 13, 81, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_6 , 1906 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкоємцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою АДРЕСА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа у виді Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №037412, виданий на підставі рішення В`язівської сільської ради народних депутатів від 28 серпня 2002 року №2-8/24 та 03 жовтня 2002 року, зареєстрованого В`язівською сільською радою народних депутатів у Книзі записів Державних Актів на право приватної власності на землю за №732 на прізвище ОСОБА_7 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. М. Савенко