Справа №397/3144/22
номер рядка стат. звіту - 41
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2022року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Слюсарчук-Гузо В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до АТ КБ «Приват банк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, ДВС м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ :

11.05.2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису вчиненого 06.09.2019 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною зареєстрованого в реєстрі за № 2606.

Заявлені вимоги мотивує тим, що старшим державним виконавцем відділу ДВС м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Веремчук О.І. відкрито виконавче провадження №68721289 з примусового виконання виконавчого напису № 2606 від 06.09.2019 року про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу, чим задоволити вимоги АТ КБ «Приват банк» та погасити заборгованість у сумі 142 577,13 доларів США, що становить згідно курсу НБУ 3 934 451,85 гривень. Вказаний виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною, так-як відповідач необґрунтовано завищив суму своїх вимог вуключивши в суму боргу 2 602,95 доларів США комісії та 81 380,10 доларів США пені з яким позивач категорично не згідна. Крім того, ані банк, ані нотаріус не повідомив позивача про намір вчинити виконавчий напис.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 10.06.2022 року.

01.07.2022 року представником відповідача подано відзив на позов у якому просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість. Як підстави свої заперечень наводять те, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № МКZ0GК00000229 від 22.02.2006 року відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 18 500 доларів США на придбання житла та 2 825,46 доларів США на сплату страхових платежів, шляхом надання готівкою через касу коштів у вигляді непоновлюваної кредитної лінії. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати кредиту у неї утворилася заборгованість і банк скористався своїм право захисту порушеного права шляхом звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Факти які підтверджують відсутність боргу, або невідповідність суми боргу у позові відсутні. Пеню нараховано відповідно до п. 4.1 кредитного договору, а комісію відповідно до п.п. 1.1, 3.11. банком для вчинення спірного виконавчого напису нотаріусу надано всі необхідні документи згідно Переліку затвердженого КМУ. Крім цього, відповідач посилається на позицію ВСУ викладену в постанові № 6-158цс15 від 20.05.2015 року про те, що та обставина, що сума заборгованості за кредитом більша ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору. Щодо строку позовної давності відповідач вказує на те, що кредитні кошти надано ОСОБА_1 до 2021 року, а отже про пропуск вказаного строку говорити зарано, п.9.6 Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання договору визначено, що договір є дійсним до моменту належного виконання. За таких обставин спірний виконавчий напис вважають правомірним, а доводи позивача нікчемними, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості на дату вчинення виконавчого напису була іншою, ніж та яка запропоновано в ньому до стягнення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.09.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М., вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2606, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізична особа підприємець. Зазначене нерухоме майно передано в іпотеку АТ КБ «Приват банк» на підставі договору іпотеки від 23.02.2006 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задоволити вимоги АТ КБ «Приват банк» у розмірі: 29 708,32 доларів США заборгованість за кредитом, 28 885,76 доларів США заборгованість за відсотками, 2 602,95 доларів США комісії та 81 380,10 доларів США нарахована пеня, що всього становить 142 577 доларів США, з врахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 3 934 451,85 гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.02.2006 року по 04.02.2019 року. (а.с.5).

За вказаним виконавчим написом нотаріуса старшим державним виконавцем відділу ДВС у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Веремчук О.І. відкрито виконавче провадження № 68721289 згідно постанови від 18.02.2022 року (а.с.6).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року по справі № 569/8884/17 визначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № МКZ0GК00000229 від 22.02.2006 року станом на 27.08.2018 року на суму 127 901,41 доларів США та роздруківку по інформації поштового відправлення від 13.09.2018 року, тобто за рік до вчинення виконавчого напису.

Відповідачем також надано виписку з рахунку боржника яка містить інформацію про загальний борг по вищевказаному кредитному договору на суму 127 901,41 доларів США. Вказана виписка охоплює період з 23.02.2006 року по 27.08.2018 року. Період з 27.08.2018 року по 06.09.2019 року вказаною випискою не охоплений.

Разом з цим, у своєму відзиві відповідач посилається на пункти кредитного договору, однак самого договору, ні стороною позивача, ні стороною відповідача, суду не надано.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Судом не встановлено й факту отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними.

Крім того, положенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оспорюваний виконавчий напис було вчинено на окремому аркуші формату А-4, а не на документі, яким встановлено заборгованість.

З огляду на вищенаведене, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем виконавчий напис було вчинено з порушенням процедури та вимог щодо його форми, а також при вчиненні спірного виконавчого напису не було дотримано основну умову - вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 , ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 141, 280-285, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до АТ КБ «Приват банк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, ДВС м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 06.09.2019 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною зареєстрований в реєстрі за № 2606.

Стягнути з АТ КБ «Приват банк» на користь ОСОБА_1 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, .

Третя особа 1: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, місцезнаходження м.Дніпро, вул.Центральна, 6/9

Третя особа 2: ДВС м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), місцезнаходження м.Мукачево, вул.Валенберга, 3.

Повний текст рішення виготовлено 31.08.2022 року.

Головуючий В.О. Монич