БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/537/22 провадження № 2/361/2322/22
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/361/2322/22, справа № 361/537/22
У Х В А Л А

«30» серпня 2022 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Гафінчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року комунальне підприємство Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання призначене на 11 травня 2022 року позивач комунальне підприємство Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, про що свідчить довідка про доставку електронного листа на електронну адресу позивача. З підстав неявки позивача, судове засідання відкладено на 16 червня 2022 року.

16 червня 2022 року судове засідання відкладено за клопотанням позивача для надання часу на ознайомлення з відзивом на позовну заяву на 12 липня 2022 року.

12 липня 2022 року судове засідання відкладено за клопотанням позивача для надання часу на ознайомлення з запереченнями на відповідь до відзиву на позовну заяву на 30 серпня 2022 року.

Таким чином позивач не направляв в судове засідання свого представника, не довів причини поважності неявки в судові засідання, які неодноразово відкладалися за клопотаннями позивача.

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із частиною третьою статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення даного позову без розгляду, оскільки позивач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася, не повідомила про причини неявки, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 223, 257, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин