Справа № 581/607/19
Провадження № 2-п/581/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2022 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Сутність заявлених до суду вимог

У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк», як правонаступник всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 25 березня 2014 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 18360 грн. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії, неустойку, пеню та штрафи. У свою чергу банк, у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань, нараховує відсотки, пеню, штрафи. Позивач договірні зобов`язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту в розмірі, встановленому договором, а відповідач, у порушення договірних обов`язків своєчасно не сплатив банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань відповідачем та з урахуванням внесених ним коштів на погашення заборгованості, станом на 25 липня 2019 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 44149 грн. 59 коп., з яких: 16291 грн. 12 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 10927 грн. 55 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам, 13629 грн. 02 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 723 грн. 35 коп. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 2078 грн. 55 коп. штраф (процентна складова), яку разом із судовим збором банк просив суд стягнути з відповідача.

Позиція позивача, відповідача по даній справі

Представник позивача Меркулова В.В. про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася. У відповіді на відзив на заяву про перегляд заочного рішення підтримала позовні вимоги у повному обсязі та не погодилася із запереченнями представника відповідача, висловленими нею у заяві про перегляд заочного рішення; підтримала заявлений позов АТ КБ «ПриватБанк».

Представник відповідача, адвокат Підопригора О.П., у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зазначивши, що з розрахунків наданих позивачем вбачається, що відповідачем за весь період користування кредитною карткою внесено на погашення заборгованості розмір коштів, який є більшим від фактично отриманих та використаних кредитних коштів. Крім того, позивачем безпідставно нараховано та стягнуто за рахунок кредитних коштів відсотки за користування кредитними коштами, пеню та шарфи, оскільки відповідач не підписував Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, згідно з якими вони нараховувалися. Прохала суд справу розглядати без її участі.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 вересня 2019 року залишено без руху позовну заяву по даній справі з метою уточнення сутності вимог та істотних обставин справи. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 21 жовтня 2019 року о 14 год. 30 хв. 21 жовтня 2019 року протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 11 листопада 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача по справі. 11 листопада 2019 року спір вирішено по суті, ухвалено заочне рішення. 30 червня 2022 року ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області поновлено представнику відповідача Підопригорі О.П. пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання з розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення на 07 липня 2022 року на 15 год. 00 хв. 07 липня 2022 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено до 27 липня 2022 року до 10 год. 15 хв. 27 липня 2022 року ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області скасоване заочне рішення суду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06 вересня 2022 року на 10 год. 20 хв. 06 вересня 2022 року спір вирішено по суті, ухвалено рішення суду.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

25 березня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», підписана заява з ОСОБА_1 , згідно з якою останній отримав кредитну картку. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Із наданої інформації АТ КБ «ПриватБанк» убачається користування відповідачем коштами з кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.10).

Відповідно до тарифів «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період до 55 днів, базова відсоткова ставка в місяць 2,5%, з тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року 2,9%, з тратами здійсненими з 01 квітня 2015 року - 3,6%, обов`язковий щомісячний платіж 7% (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості). Крім того, Тарифами передбачена сплата пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а.с.11).

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач багаторазово протягом дії договірних відносин користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість як за тілом кредиту, так і за простроченим тілом кредиту, останнє часткове погашення датоване 31 січня 2019 року у розмірі 126 грн. 65 коп. (а.с.8 зворот, 47 зворот, 128, 146, 157).

За договором № б/н від 25 березня 2014 року позивачем видано відповідачу наступні кредитні карти: НОМЕР_1 (дата відкриття 25 березня 2014 року, термін дії жовтень 2017 року), НОМЕР_2 (дата відкриття 14 червня 2017 року, термін дії грудень 2019 року) (а.с. 127, 144, 155).

На картковий рахунок № НОМЕР_1 з 25 березня 2014 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 2500 грн. 00 коп., 25 березня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 2500 грн. 00 коп., 08 січня 2015 року зменшено кредитний ліміт до 2000 грн. 00 коп., 20 листопада 2015 року збільшено кредитний ліміт до 5000 грн. 00 коп., 17 жовтня 2016 року зменшено кредитний ліміт до 00 грн. 00 коп., 24 жовтня 2016 року збільшено кредитний ліміт до 5000 грн. 00 коп., 31 січня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 12500 грн. 00 коп., 13 березня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 18360 грн. 00 коп., 13 березня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 100 грн. 00 коп., 14 березня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 18360 грн. 00 коп., 16 лютого 2019 року зменшено кредитний ліміт до 00 грн. 00 коп. (а.с. 127 зворот, 145, 156).

У наданій АТ КБ «ПриватБанк» інформації наявні відомості про неповну і несвоєчасну сплату відповідачем щомісячних платежів на погашення заборгованості за кредитом, а тому за період з 22 липня 2016 року по 25 липня 2019 року виникла заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором у розмірі 44149 грн. 59 коп., з яких: 16291 грн. 12 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 10927 грн. 55 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам, 13629 грн. 02 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 723 грн. 35 коп. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 2078 грн. 55 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 5-9).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ч. 1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Висновки суду по суті заявлених вимог

Судом установлено те, що 25 березня 2014 року ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписали заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Проте у заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг а також Тарифи складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг розміщених на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і правила надання банківських послуг, з яких не вбачається, що вони були підписані особисто відповідачем (а.с. 10, 11, 12-26).

25 березня 2014 року відповідачу видано кредитну карту № НОМЕР_1 , яка перевипускалася 14 червня 2017 року за № 726921, терміном дії грудень 2019 року, що підтверджується наданими банком довідками (а.с. 127, 144, 155).

Із наданої банком інформації по кредитному договору № б/н вбачається, що 25 березня 2014 року на картковий рахунок встановлено кредитний ліміт у розмірі 2500 грн. 00 коп., який неодноразово змінювався (а.с. 127 зворот, 145, 156).

Згідно з наданим банком розрахунком та виписка по рахунку ОСОБА_1 , заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором б/н від 25 березня 2014 року за період з 22 липня 2016 року по 25 липня 2019 року становить у розмірі 44149 грн. 59 коп., з яких: 16291 грн. 12 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 10927 грн. 55 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам, 13629 грн. 02 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 723 грн. 35 коп. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 2078 грн. 55 коп. штраф (процентна складова).

Із наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається те, що прострочене тіло кредиту утворювалось у зв`язку з включенням до нього всіх несплачених відповідачем нарахувань, постійно збільшуючи його розмір, що не було передбачено узгодженими умовами договору, а також позивачем за власною ініціативою списувались відсотки за користування кредитом, що також не було узгоджено сторонами у даній справі.

Унаслідок таких дій банку тіло кредиту безпідставно збільшено на суму необгрунтовано нарахованих та несплачених відповідачем відсотків за користування кредитом, не враховані в погашення боргу списані суми відсотків, однак фактично зазначені у виписці суми позичальником не витрачалися, а заборгованість по тілу кредиту не зменшувалась. Тому визначена банком заборгованість за простроченим тілом кредиту з урахуванням відсотків є необґрунтованою (графа 4,6,10 розрахунку а.с. 6-9).

Із наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку також убачається те, що банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами, та, починаючи з 01 грудня 2015 року, позивач погашав відсотки за рахунок тіла кредиту (графа у розрахунку 4 (а.с. 6-9, а.с. 44, 132, 150, 161). На думку суду, такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Отже, банк безпідставно збільшував тіло кредиту за рахунок відсотків. Також позивач не підтвердив доказами наявність укладених між сторонами даного спору депозитних договорів і відповідно спрямування сплачених відповідачем коштів саме на виконання зазначених правочинів, а тому грошові кошти внесені відповідачем з 15 квітня 2014 року і по 21 травня 2015 року із призначенням «депозит» суд обраховує в якості внесених проплат по укладеному кредитному договору.

Із виписки по розрахунковому рахунку ОСОБА_1 судом установлено, що відповідачем за власною ініціативою за весь період кредитування внесено на погашення заборгованості розмір коштів, який є значно більшим від фактично отриманих ним кредитних коштів (а.с.128-132, 146-150, 157-161). Таким чином, фактично отримані та використані кошти були повернуті позичальником добровільно, а тому позовна вимога про стягнення боргу по основному та простроченому тілу кредиту також задоволенню не підлягає.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПАТ «ПриватБанк» з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. При цьому, судом ураховуються висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Установивши обставину того, що витяг із Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, який наявний в матеріалах справи, не містить особистого підпису відповідача, суд уважає, що його не можна вважати частиною кредитного договору, укладеного між сторонами 25 березня 2014 року шляхом підписання заяви.

Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання банківського кредиту на заявлених умовах банку, зокрема щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, їх розміру, можливість погашення заборгованості за відсотками за рахунок тіла кредиту, та неустойки (штрафу і пені) за порушення виконання умов кредитного договору.

Крім цього, з виписки по кредитному рахунку та розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що неодноразово за рахунок тіла кредиту здійснювалося погашення процентів за користування кредитом, що прямо порушує вимоги ст. 1049 ЦК України.

Із огляду на викладене, враховуючи те, що розмір внесених відповідачем коштів на погашення кредитної заборгованості перевищує загальний розмір використаних кредитних коштів, а позивачем не доведено узгодження умов кредитного договору щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойку за неналежне виконання його умов, відсутні підстави для стягнення заборгованості для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

За таких обставин, у задоволенні заявленого позову слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю в повному обсязі, а понесені позивачем судові витрати у виді судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на сторону позивача та їх не повертати.

Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, буд. 1Д м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення суду складено 06 вересня 2022 року.

Суддя Д. В. Бутенко