ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/677/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/2327/21 Категорія: 311010000 Колісник Л. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Гончарук Андрій Володимирович;

відповідачі: Комунальний заклад «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області;

Комунальний заклад «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області;

особа, що подає апеляційну скаргу - представник Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області - Хорошун О.В.;

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області Хорошун О.В. на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування наказів № 62-К від 08.11.2021 та №80-К від 05.11.2021про відсторонення від роботи та виплати заробітної плати за час відсторонення ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про визнання незаконними та скасування наказів

№ 62-К від 08.11.2021 та №80-К від 05.11.2021про відсторонення від роботи та виплати заробітної плати за цей час.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що вона працювала практичним психологом в Комунальному закладі освіти молоді та спорту Бобрицької сільської ради Черкаської області «Литвинецький ліцей» (надалі відповідач у справі №1) та за сумісництвом в Комунальному закладі «Грищинецький ліцей» (надалі відповідач у справі № 2).

У листопаді 2021 відповідачі вимагали від неї медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV2.

08.11.2021 Комунальним закладом «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та 05.11.2021Комунальним закладом «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області їй були вручені накази № 62-К від 08.11.2021 та №80-К від 05.11.2021 про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до часу усунення обставин, що обумовили відсторонення.

Позивач вважає накази відповідачів незаконними у зв`язку з порушенням її права на працю, передбаченого ст. 43 Конституції України, ст. 23 Загальної декларації прав людини, ст. 1 Європейської соціальної хартії, ст. 6 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права. Накази про відсторонення мотивовані положеннями ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Проте, цим Законом щеплення від Ковід-19 не встановлене як обов`язкове, а тому відсторонення працівника з зазначених підстав є незаконним. Правової можливості відсторонення працівника від роботи з підстав відсутності у нього щеплення від Ковід-19 законодавством взагалі не передбачено.

Просила визнати незаконними та скасувати накази відповідачів від 08.11.2021

№62-К, від 05.11.2021 №80-К про відсторонення позивача від роботи; зобов`язати відповідачів виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області від 08.11.2021 року № 62-К про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати.

Визнано протиправним і скасовано наказ Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області від 05.11.2021 року №80-К про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1750,00 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

Стягнуто з Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1750,00 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2022 року мотивовано тим, що роботодавець має право відсторонювати працівника від роботи лише у випадках, встановлених ст. 46 КЗпП України, проте таке відсторонення здійснюється у спосіб та в порядку, визначеному законодавством. Відсторонюючи працівника від роботи роботодавець зобов`язаний не тільки посилатись на нормативно-правові акти, які регулюють відповідні правовідносини, але й встановити факт, з наявністю якого законодавець пов`язує право роботодавця на відсторонення працівника від роботи, який підтверджений доказами, визначеними законодавством.

Як зазначив суд першої інстанції підставою для видачі наказу № 80-к від 05.11.2021 Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області про відсторонення ОСОБА_1 від роботи практичним психологом є повідомлення про обов`язкове щеплення проти COVID-19. У наказі № 62-К від 08.11.2021 Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області про відсторонення ОСОБА_1 від роботи підстава такого відсторонення не зазначається.

Суд першої інстанції, оцінюючи повідомлення роботодавця про обов`язковість вакцинації працівника, вказав, що таке повідомлення не є доказом підтвердження факту, з яким пов`язуються виникнення, припинення чи зміна трудових правовідносин. Такий документ не передбачений та не породжує будь-які юридичні наслідки для учасників трудових відносин, а тому не може бути підставою для відсторонення працівника від роботи.

Крім повідомлень про обов`язковість вакцинуватися, інших доказів, на які посилаються відповідачі як на підставу відсторонення позивача, матеріали справи не містять. З урахуванням цих обставин суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність оскаржуваних наказів вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, представник відповідачів адвокат Хорошун О.В. оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Одночасно стягнути з позивача на користь відповідачів судовий збір за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник відповідачів посилається на те, що рішення суду постановлено внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні першої інстанції, обставинам справи, також допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ст.10 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані:

а) піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян;

б) у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021р. № 2153 затверджено перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

Директори комунальних закладів «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області на підставі та на виконання наказу МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, ст.12 Закону України від 06.04.2000 р. № 1645-ІІІ «Про захист населення від інфекційних хвороб» видали повідомлення про необхідність обов`язкового щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на період дії карантину,встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Скаржник зазначає, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип суспільних інтересів над особистими, однак лише в тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян, особливо дітей.

З повідомленням про необхідність щеплення позивач була вчасно ознайомлена. На підставі даного повідомлення та в зв`язку з ненаданням позивачем ОСОБА_1 за місцем своєї роботи відповідного сертифікату про щеплення чи медичної довідки про неможливість проведення такого щеплення за станом здоров`я на виконання вищезазначених нормативних актів, для охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, зокрема, малолітніх та неповнолітніх дітей, які є відвідувачами закладів освіти, де працює позивач, директорами Комунальних закладів «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області були видані відповідні накази про відсторонення ОСОБА_1 від роботи практичним психологом ( 0,5 ставки) на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати.

За таких обставин, як зазначає скаржник, рішення суду про скасування зазначених наказів не відповідає положенням ст.263 ЦПК України, оскільки суперечить вищезазначеним Закону та нормативним актам.

Позивач ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що в Україні немає окремого закону, який би передбачав сам порядок відсторонення від роботи в разі відмови чи ухилення від встановленого обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19.

Згідно наказу її фактично відсторонено від виконання службових обов`язків на весь час відсутності щеплення проти COVID-19, хоча згідно Наказу МОЗ № 2153 працівники закладів освіти обов`язковим профілактичним щепленням проти COVID-19 підлягають лише на період дії карантину.

Крім того, зазначає, що відповідачами не доведено жодними доказами як те, що позивачка відмовилася, або ухиляється від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, так і те, що остання відмовилася необґрунтовано. Вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення.

Заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає в повної мірі.

Матеріалами справи встановлено, що згідно наказу № 52-К від 30.09.2021 позивача ОСОБА_1 було призначено на посаду психолога за строковим трудовим договором в Комунальний заклад «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області з 01.10.2021 по 31.05.2022. Відповідно до наказу № 65-К від 30.09.2021 позивача ОСОБА_1 прийнято за сумісництвом на роботу практичним психологом Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області за строковим трудовим договором з 04.10.2021 по 31.05.2022.

Комунальним закладом «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області повідомлено ОСОБА_1 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 чи надання медичного висновку про наявність протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19. Також повідомлено ОСОБА_1 , що вона з 08.11.2021 буде відсторонена від виконання службових обов`язків при одній з умов: якщо не буде проведено профілактичне щеплення проти COVID-19 чи надано медичний висновок про наявність протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19. ОСОБА_1 ознайомлена з повідомленням, про що свідчить її особистий підпис та вона письмово зазначила, що заперечує. (а.с.10).

Крім того, позивач ОСОБА_1 на час розгляду справи не здійснила щеплення від COVID-19, тобто ухиляється від вакцинації.

Відповідно до наказу Відповідача-1 № 62-К від 08.11.2021 психолога Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області ОСОБА_1 з 08.11.2021 відсторонено від виконання службових обов`язків без збереження заробітної плати до усунення причин, що його зумовили. Вказано, що після усунення обставин, що обумовили відсторонення: проведення профілактичного щеплення проти COVID-19 чи надання медичного висновку про наявність протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 ОСОБА_1 буде допущена до роботи.

Зі вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 08.11.2021, про що свідчить її особистий підпис.

Відповідно до наказу Відповідача-2 № 80-К від 05.11.2021 ОСОБА_1 відсторонено від роботи практичним психологом Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Підстава: повідомлення про обов`язкове щеплення проти COVID-19 від 08.10.2021.

Зі вказаним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 05.11.2021, про що свідчить її особистий підпис.

Відповідно до Постанови КМУ № 1236 від 9 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на роботодавця покладено лише контрольну функцію, а не обов`язки по організації масової вакцинації працівників. Таким чином, відповідачами було вжито заходів аби довести до відома позивача інформацію про те, що вона, як працівник закладу освіти - ліцею, підлягає обов`язковій вакцинації проти COVID-19, а у випадку ухилення чи відмови від вакцинації буде відсторонена від роботи у встановленому законом порядку до усунення причин, що його зумовили.

Відповідно до статті 5 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Згідно із пунктами «б», «г» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані: у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Відповідно до п.3 Переліку, зазначеному в наказі МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

За таких обставин на працівників Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області поширюється дія Переліку, затвердженого наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153. Будь-яких доказів на підтвердження того, що у позивача ОСОБА_1 є протипоказання до проведення вказаного профілактичного щеплення остання суду не надала.

Таким чином, позивач, який працює у шкільному закладі, зокрема, в ліцеї підлягає обов`язковій вакцинації.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що згідно наказу відповідачів її фактично відсторонено від виконання службових обов`язків на весь час відсутності щеплення проти COVID-19, хоча згідно Наказу МОЗ № 2153 працівники закладів освіти обов`язковим профілактичним щепленням проти COVID-19 підлягають лише на період дії карантину, спростовуються вказаними наказами відповідачів, в яких зазначено, що вказані накази видані відповідно до наказу МОЗ № 2153 від 04.10.2021.

Доводи позивача у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідачами не доведено жодними доказами як те, що позивачка відмовилася, або ухиляється від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, спростовується матеріалами справи, а саме: позовною заявою ОСОБА_1 (а.с.2), де зазначено, що відповідачі незаконно вимагали від неї медичну інформацію щодо вакцинації проти COVID-19, у зв`язку з чим позивачем відповідачу було вручено заяву-повідомлення про протиправність дій з цього приводу.

Крім того, Комунальним закладом «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області повідомлено ОСОБА_1 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 чи надання медичного висновку про наявність протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19. Також повідомлено ОСОБА_1 , що вона з 08.11.2021 буде відсторонена від виконання службових обов`язків при одній з умов: якщо не буде проведено профілактичне щеплення проти COVID-19 чи надано медичний висновок про наявність протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19. ОСОБА_1 ознайомлена з повідомленням, про що свідчить її особистий підпис та вона письмово зазначила, що заперечує.

Доводи позивача у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідачами не доведено жодними доказами як те, що позивачка відмовилася, або ухиляється від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, спростовується матеріалами справи, а саме: позовною заявою ОСОБА_1 (а.с.2), де зазначено, що відповідачі незаконно вимагали від неї медичну інформацію щодо вакцинації проти COVID-19, у зв`язку з чим позивачем відповідачу було вручено заяву-повідомлення про протиправність дій з цього приводу.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що у позивача ОСОБА_1 є протипоказання до проведення вказаного профілактичного щеплення остання суду не надала.Також позивач ОСОБА_1 на час розгляду справи не здійснила щеплення від COVID-19, тобто ухиляється від вакцинації.

Європейський суд з прав людини у справі «Соломахін проти України (рішення від 15 березня 2012 року) зробив правовий висновок, за змістом якого примусова вакцинація як примусове медичне лікування означає втручання в право на повагу до приватного життя, що включає фізичну та психологічну недоторканність особи. Втручання у фізичну недоторканність заявника можна вважати виправданим міркуваннями охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційних захворювань у регіоні.

Верховний Суд у своїй постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 682/1692/17 дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами особи, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим.

Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 10 березня 2021 року у справі № 331/5291/19 зазначив, що згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тобто не освіта, а саме життя, здоров`я і безпека людини визначаються найвищою соціальною цінністю. Отже, вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 53 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на освіту. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян. Держава, встановивши правило про те, що без щеплень дитина не може бути допущеною до занять, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я не тільки всіх учнів і працівників школи або дитячого садка, а й захищає таким чином саму дитину, яка не отримала профілактичні щеплення. З огляду на суспільні інтереси, тимчасове відсторонення (до проведення щеплення, отримання позитивного висновку лікарсько-консультативної комісії) дитини від занять не призвело до порушення конституційного права дитини на освіту, яку вона може отримати в інших формах.

З огляду на викладені правові позиції наявні підстави вважати, що втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законодавстві, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети та цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Отже, недотримання загальних правових обов`язків, спрямованих на охорону здоров`я людей, по своїй суті має на меті застосування захисних заходів. Таким захисним заходом законодавством визначено відсторонення від роботи.

Наведене свідчить про обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу Комунального закладу «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області від 05.11.2021 року № 80-К про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, оскільки зазначений наказ був виданий до набрання чинності Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, яким затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. А тому рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Рішення суду в частині визнання протиправним та скасування наказу Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області№ 62-К від 08.11.2021 підлягає скасуванню, оскільки суперечить вищезазначеним нормам Закону та правовій позиції Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідачів підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції слід змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області № 62-К від 08.11.2021р., ухваливши в цієї частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

/

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області та Комунального закладу Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області - Хорошун О.В. - задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2022 року змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Комунального закладу «Литвинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області № 62-К від 08.11.2021 .

Ухвалити в цієї частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В решті рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 16 червня 2022 року.

Судді: Ю. В. Сіренко

Н. І. Гончар

Т. Л. Фетісова