Справа № 161/4653/22
Провадження № 2/161/2414/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку цивільну справу № 161/4653/22 за позовною заявою адвоката Бакаєвича Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової, моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Бакаєвич Анатолій Вікторович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року закрито провадження у цивільній справі № 161/4653/22 за позовною заявою адвоката Бакаєвича Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 , про відшкодування майнової, моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення суми страхового відшкодування в частині заявлених позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно уточненої позовної заяви просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 20 406,89 гривень, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 гривень та понесені судові витрати.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 200,00 гривень, та витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 700,00 гривень.

Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

28 листопада 2021 року, о 19.14 годин водій ОСОБА_2 , в м. Луцьку, по вулиці В. Чорновола, 24, Волинської області, керував транспортним засобом - «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, допустив виїзд на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

Постановою суду від 16 березня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і закрито провадження в справі в цій частині із-за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 9696869 (а.с. 12).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Саме такий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц.

Відповідно до висновку № 56 від 01 лютого 2022 року судового експерта Семенюка В.М. було визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2 за наслідками пошкодження у ДТП, яка сталася 28 листопада 2021 року, в сумі 133 576,89 гривень.

01 липня 2022 року між ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено угоду про припинення зобов`язання за угодою сторін. Сторони дійшли згоди щодо розміру страхового відшкодування та подальшого припинення зобов`язання ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перед позивачем.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Внаслідок зазначених обставин, у відповідача ОСОБА_2 виник обов`язок щодо сплати різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням в сумі 3 576,89 гривень, вартості робіт по демонтажу складових частин автомобіля в сумі 6 200,00 гривень, а всього на загальну суму 9 776,89 гривень, які підлягають стягненню безпосередньо з ОСОБА_2 як з страхувальника та особи, винної за заподіяння матеріальної шкоди.

При цьому, не підлягає до задоволення позовна вимога в частині відшкодування вартості перебування автомобіля на СТО ПП ОСОБА_4 в сумі 6 450,00 гривень. Оскільки суду взагалі не доведено поважність причини поміщення вказаного транспортного засобу на стоянку на термін 129 днів. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги пошкодженням належного їй майна, завданням фізичного болю, порушенням нормальних життєвих умов і звичок.

В суду не виникає сумніву, що внаслідок вищевказаних обставин, позивачу ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.105 Рішення Європейського суду з прав людини по справі по справі «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003 вказано, що «Суд зауважує, що деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п. 96). Але це не заважає Суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Позивачем на засадах змагальності сторін належним чином мотивовано та доведено суду заподіяння їй моральної шкоди, що не викликає в суду будь-яких сумнівів.

Однак, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, частковим визнанням стороною відповідача позовних вимог в цій частині, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000, гривень є завищеними, та їх розмір не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 200 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 750,00 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення уточненого позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі - 240,13 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів..

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем було понесено та документально підтверджено судові витрати у зв`язку з підготовкою експертного висновку на замовлення сторони, в сумі 4 000,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат у зв`язку з підготовкою експертного висновку на замовлення сторони, в сумі 4 000,00 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем ОСОБА_1 було понесено та документально підтверджено судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 гривень. При цьому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення уточненого позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 700,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 22, 1194 ЦК України, ст. 12, 22, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Бакаєвича Анатолія Вікторовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової, моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 - 9 776,89 гривень матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 - 200,00 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 240,13 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 понесених і документально підтверджених судових витрат у зв`язку з підготовкою експертного висновку на замовлення сторони, в сумі 4 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 понесених і документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу, в сумі 700,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко