Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2022 року

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Кисленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Черкаський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. Заява мотивована тим, що вона є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополь АР Крим за таких обставин: 07.08.2022 раптово захворів на повторний геморагічний інсульт, в результаті чого через крововилив утворилася гематома, яка створювала тиск на головний мозок, що згодом призвело до смерті.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення факту смерті необхідно їй для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, та подальшого оформлення спадщини.

У зв`язку із вищевикладеним, заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь АР Крим.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Черкаського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, клопотань до суду не надходило, хоча ухвалу та копію заяви з додатками отримано засобами електронної пошти, про що є відомості у матеріалах справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Черкаським РС УДМС України у Черкаській області 22.01.2013 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бахчисарай Крим, та місцем реєстрації місця проживання зазначено АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області 21.07.2004 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, батьком зазначено ОСОБА_2 .

У медичному свідоцтві про смерть серії 35 № 200023341 від 10.08.2022 року зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 о 22 год. 35 хв. у м. Сімферополь АР Крим, причина смерті здавлення головного мозку, внутрішньо мозковий крововилив, внутрішньо шлункове.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Приписами ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

ч. 1 розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, акти про смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Зазначене місце смерті батька заявниці є тимчасово окупованою територією України, визначеною ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст. 1 цього закону тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Діяльність державних органів влади України, в тому числі, органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Верховний Суд України у своєму листі № 987/0/208-21 від 22 квітня 2021 року надав такі роз`яснення: положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються до суду про встановлення відповідного факту ( народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України), подання письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Матеріалами справи підтверджується факт смерті ОСОБА_2 у м. Сімферополь АР Крим внаслідок хвороби. Оскільки лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 не відповідає формі, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України, а АР Крим відноситься до територій, які перебувають в тимчасовій окупації, заявниця позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті свого батька ОСОБА_2 та отримати свідоцтво про смерть останнього для реалізації майнових та особистих немайнових прав.

Заявницю звільнено від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 263-265, ст. 317 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Черкаський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Бахчисарай Крим, та визнати датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , а місцем смерті м. Сімферополь АР Крим.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення - для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: В. В. Морозов