УХВАЛА

05 вересня 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/2846/21

провадження № 22-ц/4809/1042/22

Кропивницький апеляційний суд в складі судді Мурашка С. І. дослідивши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради про скасування рішення № 280-д Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради депутатів трудящих від 20 травня 1958 року «Про надання земельних дільниць трудящим міста під індивідуальну забудову за рахунок існуючих домоволодінь» в частині виділення земельної ділянки площею 350,40 кв. м. під індивідуальну забудову ОСОБА_2 за рахунок існуючого домоволодіння по АДРЕСА_1 , залишено без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем ОСОБА_1 , залишено по фактично понесеним.

Не погоджуючись із рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та заяву про звільнення від сплати судового збору.

Заява про звільнення від сплати судового збору мотивована тим, що майновий стан позивача не дозволяє сплатити повністю вказаний розмір судового збору, оскільки він є пенсіонером, розмір його пенсії складає 3 914 грн 46 коп, інших доходів він не має.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на п. 3 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», яким передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дослідивши доводи заяви та матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що вона не може бути задоволена, а апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначила, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

На підтвердження доводів, викладених в заяві про звільнення від сплати судового збору, позивач надав довідку про доходи № 0793 7876 5882 1704, видану пенсіонеру ОСОБА_1 .

З аналізу наданої довідки вбачається, що річний дохід позивача в період з січня 2021 року по грудень 2021 року становить 40 685,92 грн, а 5 % від зазначеної суми річного доходу за попередній календарний рік становить 2 034,30 грн.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року становить 2 270 грн.

Згідно п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Матеріалами справи підтверджується, що в апеляційній скарзі позивач оскаржує рішення суду першої інстанції яким, було відмовлено в задоволенні позовної вимоги немайнового характеру.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1 362 грн (2 270*0,4*150%).

З аналізу викладеного вбачається, що 5% розміру річного доходу є більшими ніж розмір судового збору, належного до сплати позивачем за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року.

Інших доказів на підтвердження того, що майновий стан відповідача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, матеріали справи також не містять.

Крім того, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на п. 3 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», з огляду на те, що предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю,

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1 362 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме:

- сплатити судовий збір в сумі 1 362 грн на рахунок:

Отримувач коштівГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37918230
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0011559
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Кропивницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Надати оригінал квитанції про сплату судового збору до Кропивницького апеляційного суду, або надати докази, які підтверджують звільнення від сплати судового збору.

В разі невиконання зазначених вимог в установлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. І. Мурашко