РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1573/19

Провадження № 2/293/37/2022

29 вересня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 100 000.00 (сто тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказує, що вироком від 25.06.2019 року по справі №293/177/19 Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за скоєння кримінального злочину, передбаченого ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України до чотирьох років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, якщо протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. ОСОБА_2 22.09.2018 року, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, в порушення Правил дорожнього руху, в АДРЕСА_1 скоїв наїзд на її сина ОСОБА_3 . В результаті такої дорожньо-транспортної пригоди її син отримав тяжкі тілесні травми у вигляді черепно-мозкової травми, множинних саден та рани на голові, забою головного мозку, закритої травми хребта, перелому-вивиху 3-го шийного хребця підвивих тіла 2-го шийного хребця, розрив задньої повздовжньої зв`язки, компресійного уламкового перелому тіла 4-го грудного хребця 2-го ступеню, компресійних змін тіл №3-го, 5-го грудних хребців, закритої травми грудної клітки, перелом рукоятки грудини ліворуч, множинні переломи ребер з обох сторін, садно правого плеча, закритої травми правої нижньої кінцівки, множинні садна та розрив внутрішньої бокової передньої схрещеної зв`язки колінного суглобу.

В результаті спричинених тілесних травм та пошкодження здоров`я син став інвалідом першої групи. Після ДТП він був доставлений в Черняхівську районну лікарню де перебував з 22.09.2018 року по 28.09.2018р., з 28.09.2018 р. по 22.10.2018р. на лікуванні в Житомирській обласній лікарні, а з 22.10.2018 року по 15.12.2018 у Черняхівській районній лікарні. З 15 грудня 2018 року син продовжує лікуватись вдома. Стан його здоров`я залишається тяжким, він не може пересуватись, потребує постійного догляду.

В результаті отриманої сином травми позивач повністю здійснювала та здійснює догляд за ним. Вони з сином проживають удвох, що підтверджується довідкою селищної ради, ведуть спільне господарство. Вона постійно їздила в лікарню, як в Черняхівську районну, так і в Житомирську обласну, оскільки син потребував постійного стороннього догляду, надавала йому матеріальну, фізичну та моральну допомогу і підтримку. В даний час вона також здійснює догляд за сином, хоч сама хворіє гіпертонічною хворобою, виразковою хворобою 12-п. кишки, артритом колінних суглобів. Травми сина, отримані в результаті ДТП, його лікування та безнадійне становище на одужання нанесли їй сильний душевний стрес, різко підірвали її стан здоров`я. Про матеріальні затрати, які понесла на постійні поїздки до сина в лікарню, нічого не вказує, оскільки на той час була в шоковому стані і не зберігала квитки на проїзд та на інші витрати, пов`язані з відновленням здоров`я сина. Проте, понесла глибокі моральні страждання, викликані пошкодженням здоров`я сина. Їй, навіть, важко описати той душевний стан, викликаний стресом, оскільки на той час ніхто не гарантував того, що син виживе після ДТП. Переживання від того, що сталося з сином різко погіршили її стан здоров`я. Був повністю порушений спосіб життя, порушився його ритм. Вона втратила зв`язки зі знайомими та близькими людьми, втратила спокій. Враховуючи те, що суб`єктом відповідальності згідно ст. ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України є відповідач, він зобов`язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 100 000, 00 грн (сто тисяч гривень), виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його їх реалізації. Вказана сума враховує в себе усі страждання, які довелося їй перенести: порушення звичайного ритму життя, негативний вплив на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною природою, втратою сином працездатності та здоров`я.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримали, просили його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, така неявка є повторною, заяви про розгляд справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов у встановлений судом строк не подав.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явилась.

За таких обставин, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У відповідності приписів ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що вироком від 25.06.2019 року по справі №293/177/19 Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України до чотирьох років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, якщо протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_2 22.09.2018 року, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, в порушення Правил дорожнього руху, в смт Головине Черняхівського району Житомирської області по вул. Жовтневій поблизу будинку №12 скоїв наїзд на ОСОБА_3 . В результаті такої дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні травми у вигляді черепно-мозкової травми, множинних саден та рани на голові, забою головного мозку, закритої травми хребта, перелому-вивиху 3-го шийного хребця підвивих тіла 2-го шийного хребця, розрив задньої повздовжньої зв`язки, компресійного уламкового перелому тіла 4-го грудного хребця 2-го ступеню, компресійних змін тіл №3-го, 5-го грудних хребців, закритої травми грудної клітки, перелом рукоятки грудини ліворуч, множинні переломи ребер з обох сторін, садно правого плеча, закритої травми правої нижньої кінцівки, множинні садна та розрив внутрішньої бокової передньої схрещеної зв`язки колінного суглобу.

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 , яка була залучена до кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , як потерпіла.

В результаті отриманих травм під час ДТП син позивача став особою з інвалідністю першої А групи, що стверджується копією довідки МСЕК (а.с.10). ОСОБА_3 не може пересуватись, потребує постійного стороннього догляду.

Такий догляд здійснює позивач, хоча і сама має ряд захворювань.

Позивач понесла глибокі моральні страждання, викликані ушкодженням здоров`я сина. Мала глибокі душевні переживання, викликані стресом, оскільки на той час їй ніхто не гарантував того, що син виживе після ДТП. У зв`язку з цим у позивача різко погіршився стан здоров`я. Повністю порушено спосіб життя позивача та його ритм. Позивач втратила зв`язки зі знайомими та близькими людьми, втратила спокій. Має постійні душевні хвилювання, пов`язаних із втратою сином працездатності.

Виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань позивача, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його їх реалізації, позивач моральну шкоду, завдану злочинними діями ОСОБА_2 , оцінює в розмірі 100 000, 00 грн (сто тисяч гривень).

Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У ч.1 ст.1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч.1 ст.1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до п.3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На думку суду, безспірним є той факт, що протиправними діями відповідача, внаслідок яких син позивача отримав травми, які в подальшому стали причиню отримання останнім першої А групи інвалідності, обмежило його самостійних рух, та викликало необхідність потреби у постійному сторонньому догляді, який здійснює позивач, остання зазнала моральних страждань.

Вказане, зокрема, встановлено вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.06.2019, який набрав законної сили.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд уважає, що заявлений розмір такої шкоди позивачем у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду, ступеня вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) позивача.

Будь-яких спростувань належними, допустимими та достатніми доказами щодо вимог позивача про розмір моральної шкоди відповідачем суду не надано.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України,з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 23,1167, 1177 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 82, 141, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на користь держави (адреса: вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601; ); отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)".

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий суддя Євген БРУХОВСЬКИЙ