Справа № 450/2716/22 Провадження № 2-о/450/96/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: представника заявника ОСОБА_1 адвоката Якимишин О.З., заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2

про предмет заяви: видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 (шість місяців) яким визначити такі тимчасові обмеження його прав: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб,

встановив:

підстава заяви (позиція заявника): заінтересована особа ОСОБА_2 , чоловік заявника, систематично вчиняє щодо заявника домашнє, психологічне, фізичне насильство. Заявник неодноразово викликала поліцію, унаслідок чого щодо ОСОБА_2 у 2022 році було складено 3 термінові заборонні приписи: 03.07.2022 року, серія АА № 196978 у зв`язку із скоєнням ОСОБА_2 домашнього насильства, а саме виражався нецензурною лайкою у сторону заявника; 24.07.2022 року, серія АА № 196963 у зв`язку із скоєнням ОСОБА_2 домашнього насильства, а саме виражався нецензурною лексикою потерпілій; 18.08.2022 року, серія АА № 204285 у зв`язку із скоєнням ОСОБА_2 психологічного насильства. Заінтересована особа систематично вчиняє неправомірні дії, наносить побої заявнику.

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат Якимишин О.З. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила таку задоволити. Представник заявника пояснила, що ОСОБА_2 , є чоловіком заявника, який проживає разом з нею, знущається над нею, погрожує фізичною розправою, б`є заявника. Застосовує фізичне насильство, ображає її нецензурною лайкою, погрожує її життю та здоров`ю фізичною розправою.

Заінтересована особа в судовому засіданні заяву заперечив, пояснив, що нічого погано не робить, дружина зловживає алкогольними напоями і після цього викликає поліцію.

Суд заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З ксерокопії паспорта заявниці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 слідує, що її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.08.2006 року видно, що сторони зареєстрували шлюб 19.08.2006 року у Суховільській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 16.

Від шлюбу у сторін є діти: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.01.2010 року); син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 20.03.2007 року).

Із матеріалів справи встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 49107008 від 04.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

03.07.2022 року видано терміновий заборонний припис серія АА № 196978 стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства, а саме 03.07.2022 року близько 01 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_2 виражався нецензурними словами в сторону ОСОБА_1 та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство.

24.07.2022 року видано терміновий заборонний припис серія АА № 196963 стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства, а саме виражався нецензурною лексикою потерпілій;

18.08.2022 року видано терміновий заборонний припис серія АА № 204285 стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства.

Як вбачається з довідки виданої міським травматологічним пунктом № 1 за № 272 від 04.07.2022 року, що ОСОБА_1 зверталася в травмпункт з приводу нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

04.08.2022 року Пустомитівським судом було винесено постанову, якою ОСОБА_2 було визнано винним за ст. 173-2 КУпАП та притягнуто адміністративної відповідальності.

Вказані термінові заборонні приписи видані стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 .

Згідно п. п. 3, 6, 7, 8, 14. ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях .

Як вбачається з наданих суду матеріалів, заявник з приводу протиправних дій заінтересованої особи відносно неї неодноразово зверталася до поліції та до кривдника ОСОБА_2 виносилися термінові заборонні приписи.

Частиною 2 ст. 3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, тобто до особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Тобто, оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року у справі № 159/4550/19 та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/19409/19).

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає доведеним факт, що заінтересована особа ОСОБА_2 вчиняє домашнє, психологічне, фізичне насильство відносно заявника дружини є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту з метою превентивного уникнення можливості настання тяжких наслідків до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

За статтею 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Ориz V. Тиrkеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту її прав.

Враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону, суд дійшов висновку про те, що наведені заявником у заяві заходи будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявників для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 259 -261, 268, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задоволити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців, заборонивши йому:

перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

заборонити наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Про видачу обмежувального припису повідомити відділ поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області для взяття кривдника ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

СуддяЄ. О. Данилів