ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1162/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/1028/21 Категорія: 305010000 Коцюбинська Ю. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - виконавчий комітет Жашківської міської ради;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жашківської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона звернулась до відповідача з запитом про надання публічної інформації про наявність на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідач відповідь на запит не надав.

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 16 вересня 2021 року (справа № 580/5933/21) визнав протиправною бездіяльність виконавчого комітету Жашківської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 від 22 червня 2021 року.

Зобов`язав виконавчий комітет Жашківської міської ради надіслати ОСОБА_1 відповідь на її запит від 22 червня 2021 року у строк, що визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Позивач зазначила, що протиправними діями виконавчого комітету Жашківської міської ради їй була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких вона зазнала внаслідок протиправних дій. Порушення її прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у неї негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у неї негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Зазначила, що їй довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Їй притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду її запиту порушило законні права, сприймалося нею, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання.

Вказувала, що внаслідок неправомірних дій відповідача були порушені її нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким вона змушений додатково пояснювати чому стала менш привітною, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам.

Зазначає, що моральні страждання підсилювались також тим, що вона є інвалідом 2 групи.

Завдану їй моральну шкоду, ОСОБА_1 оцінила в 1 000 000 грн, та просила стягнути її з відповідача на свою користь.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивач не надала: доказів настання негативних наслідків немайнового характеру внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, яка полягала у несвоєчасному наданні інформації на запит позивача; доказів підтвердження причино-наслідкового зв`язку між відповідною бездіяльністю та завданням їй моральної шкоди, які відповідно до вимог законодавства є обов`язковою умовою для вирішення питання щодо визначення наявності моральної шкоди; доказів, які б підтверджували, що пережиті нею негативні емоції досягли рівня страждання або приниження, які заподіяли моральну шкоду.

Враховуючи, що позивачкою було подано безліч типових позовних заяв за аналогічними позовними вимогами до виконавчих комітетів органів місцевого самоврядування (постанова Одеського апеляційного суду від 28.04.2022 року по справі № 495/6633/21, постанова Чернігівського апеляційного суду від 04.02.2022 року по справі № 742/1689/21), суд вказав, що такі дії позивача можливо розцінити, як спосіб безпідставного збагачення.

Крім того, суд зазначив, що в подальшому порушення прав позивача було відновлено в судовому порядку шляхом зобов`язання відповідача надати інформацію на запит у встановлений строк.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У апеляційній скарзі крім обставин, викладених у позовній заяві, вказує, що судом не враховано практику Верховного Суду, Європейського суду з прав людини, а також законодавство в сфері захисту прав інвалідів.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду подано заяву, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, та вказує, про підтримання у повному обсязі апеляційної скарги.

Виконавчий комітет Жашківської міської ради надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та вказав, що вважає рішення Жашківського районного суду від 25 липня 2022 року законним і обґрунтованим

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача із запитом про надання публічної інформації від 22 червня 2021 року, який був отриманий відповідачем 29 червня 2021 року. Відповідь позивачу надана 05 липня 2021 року за вих. № 01-18/10, та надіслана позивачу цінним листом з описом вкладень 30 серпня 2021 року, тобто з порушенням визначеного законом строку на надання такої відповіді.

Вказані обставини встановлені рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жашківської міської ради (справа № 580/5933/21).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_1 не доведено завдання їй моральної шкоди внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, яка полягала у несвоєчасному наданні інформації на запит позивача.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз?яснень, викладених у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно визначено, що у зв`язку з тим, що позивачу внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача завдано моральної шкоди, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Частиною 1 статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету.

Визнаючи розмір морального відшкодування, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер спірних правовідносин, оцінив рівень негативних емоцій, що вказують на моральні страждання позивача, тому на думку колегії суддів дійшов обґрунтованого висновку, що з урахуванням принципу розумності та справедливості, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 500 грн.

У Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17 зазначено, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Верховний Суд у своїй Постанові від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17 висловив правову позицію, відповідно до якої, порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним обов`язкам та завжди викликає в людини негативні емоції. Оцінка рівня негативних емоцій, що вказують на моральні страждання людини залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Колегія суддів виходить із того, що розмір грошової компенсації повинен компенсувати моральні страждання особи, однак не повинен призводити до її збагачення.

Колегія суддів враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась із аналогічними позовами до виконавчих комітетів органів місцевого самоврядування з приводу ненадання їй відповідей на запити щодо наявності вільних земельних ділянок у межах різних територіальних громад, що може свідчити про бажання позивача збагатитись за рахунок стягнення із вказаних органів коштів в якості моральної шкоди.

Водночас, колегія суддів вважає, що діями відповідача, неправомірність яких встановлена судовим рішенням, позивачу завдано моральних страждань, оскільки вона була змушена докладати додаткових зусиль задля відновлення свого порушеного права, зокрема, звертатися до суду, щоб довести неправомірність дій відповідача.

З огляду на вказані обставини, а також те, що права позивача на отримання запитуваної інформації були поновленні судовим рішенням, колегія суддів приходить до висновку, що розмір завданої ОСОБА_1 моральної шкоди слід визначити в сумі 300 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості, а також характеру правопорушень відповідача та глибині душевних страждань позивача.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що протиправні дії з боку відповідача спричинили важкість виконання повсякденних обов`язків та призвели до тимчасової відірваності від активного суспільно-політичного життя громади міста, оскільки ОСОБА_1 не доведено причинно-наслідковий зв`язок між її не участю в житті громади з діями органу місцевого самоврядування територіальної громади міста Чигирин.

Посилання скаржниці на рішення місцевих судів, ухвалених у подібних справах, не містить преюдиційного та правозастосовного значення для суду апеляційної інстанції при перегляді даної справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона є інвалідом ІІ групи не впливає на розмір відшкодування завданої їй моральної шкоди, визначений апеляційним судом, оскільки відсутній причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та інвалідністю позивача.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення суду слід скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольняє частково, рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року скасовує та приймає нове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягує із Виконавчого комітету Жашківської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти в сумі 300 грн.

Відповідально до статті 141 ЦПК України, у зв`язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції, апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, її позовні та апеляційні вимоги задоволено на 0,03 % (300 грн * 100 % / 1000000 грн), із відповідача слід стягнути в дохід Держави судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 0,68 грн ((908 грн + 1362 грн) * 0,03 % / 100 %).

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Виконавчого комітету Жашківської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти в сумі 300 грн.

Стягнути з Виконавчого комітету Жашківської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 0,68 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді