Справа № 173/1248/21
п/с № 2/174/17/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання рішення органу місцевого самоврядування індивідуальної дії незаконним та його скасування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання рішення органу місцевого самоврядування індивідуальної дії незаконним та його скасування.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що відповідно до договору купівлі-продажу сільського садибного будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Савельєвою Г.В., 06.11.2009 року, позивачам належить сільський садибний будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці 2970 кв. м.

Право власності на зазначений будинок зареєстроване 31.12.2009 року КП «Верхньодніпровське БТІ» реєстраційний № 28541845, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 12.04.2018 року за № 476-16/VІІ позивачам було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.2970 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

12.06.2018 року позивачами було укладено договір за № 262 із ФОП ОСОБА_4 , на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Станом на 01.12.2018 року увесь обсяг необхідних робіт щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо зазначеної земельної ділянки, якою користуються позивачі було виконано в межах, необхідних для затвердження цієї документації у встановленому законом порядку.

Однак від підписання акту погодження земельної ділянки, зазначеної вище, та акту-прийому-передачі межових знаків на зберігання, які складались землевпорядною організацією, сільський голова, без поважних причин, передбачених чинним законодавством відмовився.

25.06.2019 року виконавчий комітет Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області повідомив позивача листом від 24.06.2019 року за № 228, відповідно якого сесією Дмитрівської сільської ради було затверджено акт розмежування земельних ділянок, зазначених вище, та до листа було долучено акт розмежування земельних ділянок із схемою рекомендованої межі земельних ділянок між зазначеними вище домоволодіннями, згідно якої площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 на якій розташована садиба позивачів, зменшувалась. А площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , збільшувалась за рахунок частини земельної ділянки позивачів.

08.07.2019 року у приміщенні виконкому Дмитрівської сільської ради позивачі отримали рішення відповідача від 04.06.2019 року за № 778-25/VІІ «Про затвердження розмежування земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ».

Зазначене вище рішення Дмитрівської сільської ради було оскаржене до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, рішенням якого від 18.02.2020 року було визнане незаконним та скасовано але в процесі розгляду Верховним судом, рішення судів попередніх інстанцій були скасовані, а у позові позивачам було відмовлено з підстав не залучення до участі ОСОБА_3 в якості відповідача.

При цьому, рішенням Дмитрівської сільради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 22.05.2018 р. (після надання дозволу сільрадою своїм рішенням від 12.04.2018 року позивачам на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, що перебуває у їх фактичному користуванні), ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд для передачі в оренду, площею близько 0,0153 га, фактично за рахунок земельної ділянки, якою користувались постійно позивачі.

Таким чином, Дмитрівською сільською радою приймається рішення від 25.06.2020 р. за № 1128-38/VІІ «Про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_3 », відповідно до якого, останній надано дозвіл на передачу в оренду з послідуючим викупом земельної ділянки площею близько 0,0153 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 із встановленням орендної плати - 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Позивачі вважають, що зазначене вище рішення, прийняте Дмитрівською сільською радою від 25.06.2020 р. за № 1128-38/VІІ «Про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_3 » є незаконним та підлягає скасуванню.

Позивачі просять позов задовольнити та в порядку захисту права користування земельною ділянкою - визнати незаконний та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 25.06.2020 року за № 1128-38/VІІ «Про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_3 »

Цивільна справа надійшла до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 26.11.2021 року, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 14.01.2022 року ОСОБА_3 залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача.

Ухвалою від 14.01.2022 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі було відмовлено.

Ухвалою від 14.01.2022 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та справа призначена до судового розгляду.

ОСОБА_3 подала відзив на позов, який в подальшому уточнила, просила відмовити в повному обсязі в задоволенні позову з тих підстав, що права позивачів не порушені, оскаржуване рішення прийнято із дотриманням процедури (т. 1 а.с. 116-120, 159- 168).

У відзиві Вільногірської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області на позов вказано, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду не був затверджений, процес формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав не завершено. У відповідача відсутні відомості про реєстрацію речових прав щодо спірної земельної ділянки (площею 0,0153 га.). Наявні докази, що на момент прийняття сільською радою оскаржуваного рішення запитана громадянкою ОСОБА_3 земельна ділянка не була та не є на цей день окремим об`єктом цивільних прав. Аналогічні пояснення містяться і в пізніше поданих до суду письмових поясненнях (т. 1 а.с. 62-65, 201, 202).

Позивачі в судове засідання з`явились, уточнений позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити (т. 1 а.с. 96). Вважають, що право на земельну ділянку виникло у них з моменту державної реєстрації права власності на садибу, яка розташована на спірній земельній ділянці, яку вони намагались оформити на себе. Пояснили, що ОСОБА_3 приватизувала свою земельну ділянку у 2003 році, в подальшому вони отримали дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості на земельну ділянку площею 0,2970 га. в яку входить і спірна ділянка площею 0,0153 га., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , але оформити документи їм не вдалося, оскільки ОСОБА_3 виявила бажання взяти фактично частину їх двору в оренду з тих підстав, що потрібно зробити відступ від стіни належної їй господарської будівлі. Вважають оскаржуване рішення незаконним та таким, що порушує їх права.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання з`явилась, проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що на праві власності їй належить земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 . Вона отримала в оренду земельну ділянку площею 0,0153 га., яка межує з її земельною ділянкою. Вважає, що вона потрібна для обслуговування належного їй майна, але до того як її сусіди ОСОБА_5 не виявили бажання виготовити технічну документацію на земельну ділянку вона ці 0,0153 га. ніяк не оформлювала. Вважає, що право позивачів ніяким чином не порушено, оскільки вони не є власниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , рішення Дмитрівської сільської ради є законним, винесено з дотриманням процедури.

Представник Вільногірської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області в судові засідання не з`являвся, про день, час та місце судового розгляду міська рада повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення позивачів та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору купівлі-продажу сільського садибного будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Савельєвою Г.В. 06.11.2009 року, позивачі є власниками сільського садибного будинку, розташованого на АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 2970,00 кв. м. (0,2970 га.), за фактичним користуванням. Право власності на зазначений будинок зареєстроване за позивачами 31.12.2009 року КП «Верхньодніпровське БТІ», реєстраційний номер 28541845, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 9-15).

Рішенням Дмитрівської сільської ради від 12.04.2018 року № 476-16/VІІ позивачам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,2970 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 25).

Слід зазначити, що власником суміжного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 згідно договору дарування від 21.11.2000 року, яке розташовано на земельній ділянці мірою 4 605,0 кв. м., по фактичному користуванню (т. 2 а.с. 5).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого у 2003 році ОСОБА_3 передана земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 площею 0,446 га в межах згідно з планом без спірної земельної ділянки площею 0, 0153 га. (т. 1 а.с. 213).

У схемі рекомендованої межі між домоволодіннями за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ділянка площею 0,0153 га. виділена окремо (т. 1 а.с. 45).

Рішенням Дмитрівської сільської ради від 22.05.2018 року № 562-17/VІІ ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для передачі в оренду за адресою: АДРЕСА_2 площею близько 0,0153 га. (т. 1 а.с. 26).

Рішення Дмитрівської сільської ради затверджено акт розмежування земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 179).

Згідно Протоколу № 23 засідання постійної комісії від 15.06.2020 року розглядалось питання про надання дозволу на передачу земельної ділянки в оренду з послідуючим викупом площею близько 0,0153 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 . Вирішено рекомендувати сесії дати дозвіл на передачу земельної ділянки в оренду (т. 1 а.с. 113).

Оскаржуваним рішенням Дмитрівської сільської ради від 25.06.2020 року № 1128-38/VІІ ОСОБА_3 надано дозвіл на передачу земельної ділянки в оренду з послідуючим викупом площею близько 0,0153 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. 1 а.с. 41).

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 26.06.2020 року, грошова оцінка вказаної вище земельної ділянки 11482,00 грн. Також згідно розрахунку розміру орендної плати за використання земельної ділянки, яка надається в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_3 , орендна плата становить 5 % - 574,10 грн. (т. 1 а.с. 42).

Згідно рішення Вільногірської міської ради від 09.07.2020 року № 1934-85/VІІ Дмитрівську сільську територіальну громаду Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (села: Посуньки та ін.) приєднано до Вільногірської міської територіальної громади Дніпропетровської області з центром у м. Вільногірськ (т. 1 а.с. 72).

17.07.2020 року Дмитрівською сільською радою прийнято рішення № 1174-40/ VІІ про приєднання Дмитрівської сільської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (села: Посуньки та ін.) до Вільногірської міської територіальної громади Дніпропетровської області з центром у м. Вільногірськ (т. 1 а.с. 73).

Отже, на час подання позову у 2021 році було проведено процедуру реорганізації Дмитрівської сільської ради і з травня 2021 року юридичну особу Дмитрівську сільську раду - припинено. Правонаступником усіх прав та обов`язків вказаної ради є Вільногірська міська рада Дніпропетровської області (т. 1 а.с. 74).

20.08.2020 року міським головою м. Вільногірська видано розпорядження про створення тимчасової комісії про проведення інвентаризації суміжних земельних ділянок за адресами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 . За результатами роботи комісії складено акт від 21.08.2020 року та зроблено висновок щодо розміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 , також складена схема рекомендованих меж між домоволодіннями із зазначенням частини земельної ділянки площею 0,0153 (т. 1 а.с. 43, 44, 45).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, дата державної реєстрації спірної земельної ділянки площею 0,0153 га. 06.11.2020 року (т. 1 а.с. 180).

Рішенням Вільногірської міської ради від 18.02.2021 року № 171-07/VІІІ позивачам надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 39).

Згідно витягу з протоколу від 18.02.2021 року пленарного засідання 7 чергової сесії Вільногірської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VІІІ скликання, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для передачі в оренду, розташованої: АДРЕСА_2 на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не прийнято (т. 1 а.с. 40).

Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 6635-18 по іншій цивільній справі № 173/2085/17, який долучено до матеріалів цієї цивільної справи за клопотанням відповідача ОСОБА_3 , суд не приймає до уваги, оскільки питання розташування на земельній ділянці належного відповідачу майна не стосується предмету спору (т. 1 а.с. 183-184).

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства ( ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( ст. 16 ЦК України).

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така позиція викладена в постанові Верховного суду у справі № 6-1512цс16.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою. Оренда державної та комунальної землі є найбільш розповсюдженим речовим правом на неприватну землю.

В Україні є два варіанти передачі в оренду неприватних земель: 1) за результатами проведення земельних торгів; 2) за рішенням відповідного органу розпорядження землею (ст. 124 ЗК України).

За приписами ст. 124 ЗК України у чинній на час прийняття оскаржуваного рішення від 25.06.2020 року редакції передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно п. «в» ст. 12 ЗК України у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення до повноважень сільских, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст відноситься надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Згідно ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Щодо порушення прав позивачів.

Дійсно, в процесі судового розгляду встановлено, що позивачі є власниками будинку по АДРЕСА_1 , але сам факт набуття права власності на будинок не може бути достатньою підставою для висновку про набуття вказаними особами у власність земельної ділянки площею 0,2970 га., яка і у попереднього власника ОСОБА_6 і у позивачів перебувала у фактичному користуванні. Це вказано у технічному паспорті на будинок, який сам по собі не є правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття особою права користування земельною ділянкою у відповідних межах та розмірі та у сукупності з іншими наведеними вище доказами.

В даному випадку суд враховує висновок за результатами розгляду справи викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 року справа № 173/1744/19, провадження № 61-17213св20 відповідно до якого оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування стосується інтересів як позивачів, так і третьої особи. Як встановили суди першої та апеляційної інстанцій, як позивачі, так і третя особа претендують на користування частиною земельної ділянки, розташованою між їхніми домоволодіннями.

У цій справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржують інше рішення Дмитрівської сільської ради, а саме, про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки ОСОБА_3 , але, як встановлено міським судом, земельна ділянка площею близько 0,0153 га. і є тією самою частиною земельної ділянки, розташованою між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , на яку претендують як позивачі у цій справі так і відповідач ОСОБА_3 .

У вказаній вище постанові від 22.09.2021 року зазначено, що Велика Палата Верховного Суду у пунктах 61, 62, 64 постанови від 05.12.2018 року у справі № 713/1817/16-ц (провадження № 14-458цс18) зазначила, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, як у статті 30 ЗК України, який був чинний до 01.01.2002 року, так і у чинній редакції статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

Якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутими у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Належними відповідачами у таких справах є особа, прав чи інтересів якої щодо відповідної земельної ділянки стосується оскаржене рішення органу місцевого самоврядування, а також цей орган.

У цій справі ОСОБА_3 міським судом залучена до участі у справі, як співвідповідач (т. 1 а.с. 219), є належним відповідачем у справі, як і Вільногірська міська рада Кам`янського району Дніпропетровської області.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого у 2003 році ОСОБА_3 передана земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 213) без спірної земельної ділянки площею 0, 0153 га. Це також випливає зі схеми рекомендованої межі між домоволодіннями за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 45) та фактично не заперечувалось присутніми в судовому засіданні сторонами.

За рішенням Дмитрівської сільської ради від 12.04.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особисто селянського господарства співвласниками домоволодіння, згідно договору купівлі-продажу ВМК № 559657 від 06.11.2009 року, площею 0,2970 га. до якої входить і фактично спірна земельна ділянка площею 0,0153 га.

Те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняли дії спрямовані на оформлення права на земельну ділянку під набутим у власність будинком по АДРЕСА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема рішенням Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 18.02.2021 року за № 171-07/VІІІ, технічними завданнями, актами прийому-передачі межових знаків на зберігання, іншими актами, технічною документацією в копіях (т. 1 а.с. 16-24). Вказані акти не підписані головою Дмитрівської сільської ради та ОСОБА_3 .

До цього часу межі цієї земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,2970 га. не встановлювались, правовстановлюючі документи щодо земельної ділянки дійсно не видавались. Рішення Дмитрівської сільської ради від 22.05.2018 року № 562-17/VIII про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд для передачі в оренду за адресою: АДРЕСА_2 площею близько 0,0153 га. ОСОБА_3 прийнято через місяць після прийняття рішення, яким її сусідам надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою. На теперішній час Дмитрівська сільска рада не існує і в зв`язку з цим і тривалим проміжком часу встановити причини прийняття таких фактично взаємовиключних рішень не вбачається за можливе.

Слід зазначити, що в цій ситуації інтерес приватних осіб, які звернулися до суб`єкта першими, звісно, порушено, порушені права (правомірні очікування) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким першим надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, яка включає і фактично спірну земельну ділянку площею 0,0153 га. З матеріалів справи вбачається, що їх інтерес не є формальним, оскільки вони доклали своєчасні і достатні зусилля для оформлення земельної діялнки і розробили документацію із землеустрою. Очевидно, що процес оформлення зупинився до цього часу. У відзиві на позовну заяву (уточненому) ОСОБА_3 вказала, що постанавлюючи рішення від 25.06.2020 року за № 1128-1128-38/VІІ, сільрада діяла відповідно до свого рішення від 22.05.2018 року № 562-17/VІІІ (т. 1 а.с. 119). Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в подальшому були позбавлені можливості вчинити наступні дії щодо оформлення земельної ділянки.

Зі свого боку ОСОБА_3 тільки у 2020 році отримала дозвіл на передачу земельної ділянки в оренду з послідуючим викупом площею близько 0,0153 га., що і стало підставою для звернення позивачів до суду.

Суд вважає, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування стосується інтересів як позивачів, так і відповідача ОСОБА_3 , оскільки сільська рада прийняла рішення про надання дозволу на передачу в оренду спірної частини земельної ділянки між двома будинками і таке рішення безпосередньо стосується не лише позивачів як власників будинку на АДРЕСА_1 , а й ОСОБА_3 , яка є власником будинку на АДРЕСА_2 .

В позовній заяві вказано, що позивачам 12.04.2018 року було надано дозвіл на розроблення технічної документації, 01.12.2018 року технічна документація була виготовлена, однак від підписання акту погодження меж земельної ділянки, зазначеної вище, та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, які складалися землевпорядною організацією, сільський голова відмовився. А у квітні 2018 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для передачі в оренду, площею близько 0,0153 га., фактично за рахунок земельної ділянки, якою користуються постійно позивачі. Вказане також підтверджується матеріалами справи.

Отже, позивачі звернулися до суду у зв`язку із порушення їх прав наслідками, що спричинені рішенням органу місцевого самоврядування, яке вони вважають неправомірним, і ці наслідки пов`язані з реалізацією їх права на оформлення прав на земельну ділянку під набутим у власність будинком по АДРЕСА_1 , тому визнання незаконним рішення і вимога про його скасування є належним способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Те, що в позовній заяві зазначено, що вони звернулись до суду для захисту права користування не протирічить вказаному вище, оскільки порушення їх прав на оформлення земельної ділянки прямо випливає як з тексту позовної заяви, як підстава позову, так і зі змісту оскаржуваного рішення.

При цьому, обрання способу захисту порушеного права є прерогативою виключно позивача, що становить зміст позовних вимог, а у разі їх задоволення - зазначається судом в резолютивній частині рішення. В даному випадку позовною вимогою є визнання незаконним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 25.06.2020 року за № 1128-38/VІІ «Про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_3 ».

Виходячи з викладеного вище, доводи позивача ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають право на звернення з позовом до суду, їх права не порушені є помилковими та такими, що не приймаються судом до уваги.

Щодо оскаржуваного рішення сільської ради.

Суд погоджується з твердженням позивачів про те, що у спірному рішенні Дмитрівською сільською радою передавалась в оренду не сформована земельна ділянка, відомості про яку не були внесені до Державного земельного кадастру, у зв`язку з чим, також неможливо було визначити нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яку не сформовано та не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Анілогічну позицію висловила і Вільногірська міська рада у відзиві на позов, вказавши, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду не був затверджений, процес формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав не завершено. У відповідача відсутні відомості про реєстрацію речових прав щодо спірної земельної ділянки (площею 0,0153 га.). Наявні докази, що на момент прийняття сільською радою оскаржуваного рішення запитана громадянкою ОСОБА_3 земельна ділянка не була та не є на цей день окремим об`єктом цивільних прав.

Вказане підтверджується матеріалами справи та вбачається, що в оскаржуваному рішенні Дмитрівської сільської ради від 25.06.2020 року № 1128-38/VІІ відсутній пункт про затвердження проекту землеустрою, відсутній кадастровий номер земельної ділянки, вказане рішення само по собі не є договором оренди земельної ділянки і твердження відповідача в судовому засіданні про його наявність є голослівним. Строк дії рішення в його тексті не зазначено, а тому довід відповідача про вичерпання його дії суд вважає необґрунтованим. При тому, що під час розгляду справи позивачі наполягали на тому, що оскаржуване ними рішення сільської ради перешкоджає їм у оформленні прав на земельну ділянку, а відповідач наполягала на тому, що земельну ділянку площею 0,0153 га. вона орендує.

Виходячи з викладеного вище, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільногірської міської ради Кам'янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 в повному обсязі та про визнання незаконним та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 25.06.2020 року за № 1128-38/VІІ «Про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_3 ».

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сплатили 908 грн. 00 коп. судового збору, враховуючи, що у справі приймають участь два відповідачі та задоволення позову в повному обсязі, з кожного відповідача на користь кожного позивача підлягає до стягнення 227 грн. судового збору. Солідарне стягнення судового збору діючим законодавством не передбачено.

Керуючись ст.ст. 10,76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання рішення органу місцевого самоврядування індивідуальної дії незаконним та його скасування задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року за № 1128-38/VІІ «Про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_3 ».

Стягнути з Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, юридична адреса: вул. ім. В.В. Варена, 15, м. Вільногірськ, Кам`янського району, Дніпропетровської обл., , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , понесені ними судові витрати по сплаті судового збору по 227 грн. кожному.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , понесені ними судові витрати по сплаті судового збору по 227 грн. кожному.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.05.2022 року.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик