Справа № 698/611/20
Провадження № 2/698/178/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранов О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника третьої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Мокрокалигірська селищна рада Звенигородського району Черкаської області про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний дядько ОСОБА_7 , про що було складено актовий запис від 10.02.2020 року за № 2. Також зазначив, що 14.05.2020 року як спадкоємець він звернувся до державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно вказаної заяви нотаріусом було відкрито спадкову справу № 65824561.

Під час оформлення вказаної спадкової справи нотаріус повідомив позивача про те, що 14.06.2011 року його дядьком ОСОБА_7 було складено заповіт згідно якого останній заповів усе своє майно відповідачам у справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ..

Позивач вважає, що заповіт ОСОБА_7 від 14.06.2011 року є недійсним, оскільки не відповідає волевиявленню останнього, зокрема про це свідчить те, що підпис особи, який міститься під спірним заповітом не відповідає зразку підпису його дядька, який міститься у паспорті громадянина України, а форма заповіту не відповідає встановленій законом формі (ст.1247 ЦК), оскільки не містить положення про те, що заповіт було прочитано заповідачем.

Крім того, позивач зазначає, що на час складання заповіту відповідачі у справі працювали на різних керівних посадах у Ступечнянській сільській раді Катеринопільського району Черкаської області, мали доступ до персональних даних його дядька, вважали його одинокою людиною, а отже, могли скористатися вказаними обставинами для складання заповіту.

На підставі викладеного позивач вважає, що сукупність вказаних вище порушень закону, свідчить про невідповідність складеного заповіту волевиявленню заповідача, а отже, дає законні підстави для визнання заповіту недійсним.

Під час судового розгляду, внаслідок реорганізації відбулось процесуальне правонаступництво згідно якого третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Киселівську сільську раду Катеринопільського району Черкаської області було замінено правонаступником Мокрокалигірською селищною радою Звенигородського району Черкаської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав, заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити. В обґрунтування позову позивач, зокрема, зазначив, що за життя підтримував добрі родинні стосунки зі своїм дядьком і опікувався останнім. Пояснив, що особисто не зміг бути присутнім на похованні останнього, оскільки працював за кордоном, але переслав достатню суму коштів для здійснення поховання останнього. Продовжує вважати, що відповідачі, як посадові особи органу місцевого самоврядування, зловживаючи своїм впливом, незаконно спонукали його дядька до укладення оспорюваного заповіту всупереч його внутрішній волі.

До початку розгулу справи відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позовних вимог. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що до 2016 року вона працювала головою села с. Ступичне. Також пояснила, що до виходу на пенсію заповідач ОСОБА_7 працював нічним сторожем у Ступечненській сільській раді. За життя вона рекомендувала ОСОБА_7 скласти заповіт, щоб той, хто набуде прав за заповітом в подальшому міг його доглянути. Пояснила, що вона не мала родинних відносин з ОСОБА_7 , але намагалася опікуватися останнім, оскільки він мав слабке здоров`я і проживав одиноко. Також пояснила, що після смерті ОСОБА_7 через сусідив вони знайшли його племінника позивача, який прислав на поховання дядька 15000 грн..

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що вона працювала головним бухгалтером Ступечненської сільської ради та в міру сил опікувалася ОСОБА_7 , який приходиться їй троюрідним дядьком по материнській лінії. Також ОСОБА_8 стверджує, що в її присутності ОСОБА_7 розписався у заповіті.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 пояснила, що вона працювала секретарем Ступечненської сільської ради і від ОСОБА_7 довідалася, що останній склав на її користь заповіт згідно якого заповів їй частку у майні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 пояснила, що вона працювала землевпорядником Ступечненської сільської ради. Була добре знайома з ОСОБА_7 , який після звільнення з посади нічного сторожа, щодня приходив до сільської ради часто обідав разом з ними. Також пояснила, що разом з іншими працівниками сільської ради у міру сил опікувалася ОСОБА_7 , зокрема купували йому одяг, оскільки останні нічого собі не купував.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_6 повідомила, що вона є необізнаною з обставинами складення заповіту, оскільки на час складання останнього не працювала у сільській раді, тому у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 29.07.2020 року у праві № 690/263/20, яке набрало законної сили 31.08.2020 року вбачається, що за життя ОСОБА_7 був рідним дядьком ОСОБА_1 . (а.с.9-10 )

З змісту заповіту від 14.06.2011 року вбачається, що ОСОБА_7 висловив волевиявлення згідно якого заповів усе належне йому майно: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - порівну. Також вбачається, що місцем складення заповіту визначено - с. Киселівка, Катеринопільського району, Черкаської області, а часом складення заповіту визначено - 14.06.2011 року. З тексту вказаного заповіту також вбачається, що крім рукописних підписів заповідача та секретаря сільської ради, його виготовлено механічним способом. При цьому текст заповіту не містить зазначення про складення заповіту зі слів заповідача ОСОБА_7 та прочитання останнім тексту заповіту в голос.

З посвідчувального напису вбачається, що заповіт ОСОБА_7 від 14.06.2011 року посвідчено секретарем виконавчого комітету Киселівської сільської ради Бабенко Л.О., яка встановила особу заповідача, перевірила його дієздатність, посвідчила та зареєструвала заповіт в реєстрі за № 6. (а.с.14)

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі, Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області.(а.с.12)

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.05.2020 року № 60184481 з урахуванням, викладених у позові та наданих у судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що 14.05.2020 року за заявою останнього державним нотаріусом Катеринопільської ДНК Івонік Л.М. було відкрито спадкову справу № 65824561 щодо спадкодавця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.13)

З відомостей, що містяться у висновку експертів за наслідками проведення судової почеркознавчої експертизи від 10.02.2019 року № 20724/20725/21-32 вбачається, що встановити, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_7 у графі «підпис» у заповіті від 14.06.2011 року, який посвідчений секретарем Киселівської сільської ради та зареєстрований у книзі за № 6, ОСОБА_7 або іншою особою, не виявилося можливим. (а.с.83-86)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що за життя ОСОБА_7 була його сусідкою, перебувала з останнім у добрих відносинах та мала з ним постійне спілкування. Також свідок повідомила, що за життя ОСОБА_7 повідомляв їй, що його племінник ОСОБА_1 , (якого вона особисто знає з дитинства) переймався життям дядька. Зокрема, залишив йому ( ОСОБА_7 ) номер особистого мобільного телефону та повідомив про необхідність звернення для вирішення будь-яких побутових проблем. Крім того, повідомила, що за весь час спілкування з ОСОБА_7 , ніколи не чула від останнього про складення ним будь-якого заповіту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що за життя ОСОБА_7 був його сусідом, перебував з останнім у добрих відносинах та мав з ним постійне спілкування. Також повідомив, що за життя ОСОБА_7 останній майже через день обідав в нього вдома, був відкритою людиною, ділився подробицями свого життя, однак ніколи не розказував про складення ним будь-якого заповіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу який не суперечить засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього

Кодексу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на час посвідчення спірного заповіту)у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії:, зокрема: посвідчують заповіти (крім секретних).

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки визнає, що встановлена експертами неможливість встановлення особи, яка підписала оспорюваний заповіт, разом з обставинами, які свідчать, що за наявності спадкоємця за законом, який за життя підтримував родинні зв`язки із спадкодавцем, останній склав заповіт на користь чотирьох посадових осіб сільської ради на території якої він проживав, будь - яка участь яких у житті заповідача є недоведеною, викликає у суду обґрунтовані сумніви у тому, що при складанні заповіту волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Враховуючи наведене, суд визнає, що при складенні заповіту від 14.06.2011 року волевиявлення заповідача ОСОБА_7 не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, що відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 2 ст. 1257 ЦК України є законною підставою для визнання оспорюваного заповіту недійсним.

Суд відкидає як необґрунтовані твердження відповідачів про те, що підставою для складання на їх користь оспорюваного заповіту було однакове прихильне ставлення заповідача до кожної з них, як особи, що за життя постійно опікувалися останнім, оскільки належні та допустимі докази на підтвердження вказаних обставин не були надані суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складаються судового збору у розмірі 945 грн. та витрат, пов`язаних із залученням експерта у розмірі 6177,96 грн. підлягають стягненню з відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 315 гривень, та пов`язані із залученням експерта у розмірі 2059,32 гривень, а всього стягнути 2374,32 гривень. При цьому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , яке було здійснено до проведення підготовчого судового засідання у справі та з цих підстав звільняє останню від сплати вказаних вище судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,12,263-265,352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Мокрокалигірська селищна рада Звенигородського району Черкаської області про визнання заповіту недійсним задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений секретарем Киселівської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області Бабенко Любов`ю Олександрівною, 14.06.2011 року у селі Киселівка, Катеринопільського району, Черкаської області на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у рівних частках.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , понесені останнім судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 315 гривень, та пов`язані із залученням експерта у розмірі 2059,32 гривень, а всього стягнути 2374,32 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , понесені останнім судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 315 гривень, та пов`язані із залученням експерта у розмірі 2059,32 гривень, а всього стягнути 2374,32 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , понесені останнім судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 315 гривень, та пов`язані із залученням експерта у розмірі 2059,32 гривень, а всього стягнути 2374,32 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19.09.2022 року.

Головуючий Баранов О.І.