Справа № 567/1169/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 вересня 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В., перевіривши дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України при зверненні до суду ОСОБА_1 з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про поділ будинковолодіння,-

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Мороз Л.С. звернулась в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про поділ будинковолодіння, в якому просить поділити між ОСОБА_1 та Острозькою міською радою Рівненської області будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виділивши їй окремий об`єкт нерухомості - житлове приміщення загальною площею 71,4 кв.м, з надвірними будівлями.

Порядок звернення до суду за судовим захистом врегульовано ЦПК України. Подання позовної заяви до суду має відбуватись із дотриманням умов, визначених законодавством.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. 175-177 ЦПК України.

Так, за правилами частини 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" від 21 серпня 2014 року №358.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21 серпня 2014 року строк дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" за результатами проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з вищевказаним позовом сплачено мінімальний судовий збір в розмірі 992,40 грн., виходячи з будівельної вартості житлового будинку, яка станом на 11.03.2008 року становила 173 465 грн., що підтверджується відповідними відомостями, вказаними у технічному паспорті на житловий будинок, який виготовлений у 2008 році.

Представником позивачки у позовній заяві не зазначено дійсної (ринкової) вартості спірної частини будинковолодіння відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", зокрема, не надано звіт про оцінку ринкової вартості нерухомого майна, а саме 1/2 частину належного позивачці будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного позивачці або її представнику необхідно визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній ринковій вартості спірної частини будинковолодіння станом на день звернення до суду з вищевказаним позовом, з наданням суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна, та саме з дійсної вартості спірної частини об`єкта нерухомості повинен бути сплачений судовий збір.

Отже, позивачці або її представнику слід надати докази на підтвердження визначення дійсної вартості спірної частини будинковолодіння для визначення реальної ціни позову, та відповідно сплатити судовий збір виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.

Судовий збір необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Остроз.міс.тг/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012494 , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0017469, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу 101.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При ознайомленні з позовною заявою та доданими до неї доказами судом встановлено, що при зверненні з вищевказаним позовом та при зазначенні в якості відповідача Острозької міської ради Рівненської області, представником позивачки не надано доказів на підтвердження відсутності спадкоємців після смерті іншого співвласника будинковолодіння - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зокрема містяться у Спадковому реєстрі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Вказані недоліки перешкоджають суду належним чином встановити обставини, на які покликається позивачка як на підставу своїх вимог, а також є перешкодою для належної підготовки справи до розгляду у судовому засіданні.

Слід зазначити, що дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Доступ до правосуддя в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентноїпрактики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачці слід надати строк для усунення недоліків, попередивши, що у разі невиконання даної ухвали, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про поділ будинковолодіння - залишити без руху.

Надати позивачці та її представнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачці та її представнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Учасник справи може отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.