Справа № 305/1458/22
Провадження № 6/307/64/22
УХВАЛА

03 жовтня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів заяву судді Стецюк М.Д. про самовідвід судді в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , де стягувач Головне Управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про поворот виконання рішення - вироку Вищого антикорупційного суду від 16 лютого 2021 року, ухваленого у справі №348/1674/19 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 368 та ч. 2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , де стягувач Головне Управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про поворот виконання рішення - вироку Вищого антикорупційного суду від 16 лютого 2021 року, ухваленого у справі №348/1674/19 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 368 та ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Із заяви про поворот виконання рішення вбачається, що заявником є суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , якого було звільнено з посади та який поновлюється на посаді судді Рахівського районного суду Закарпатської області, що підтверджується ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі від 11 липня 2022 року (справа №260/2410/22).

Головуючий суддя Стецюк М.Д. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, для усунення сумнівів в об`єктивності та неупередженості заявила самовідвід, у зв`язку з тим, що Указом Президента України №451/2017 "Про реорганізацію місцевих загальних судів" утворено Тячівський окружний суд у Рахівському та Тячівському районах Закарпатської області із місцезнаходженням у містах Тячеві та Рахові Закарпатської області, шляхом реорганізації (злиття) Рахівського районного суду та Тячівського районного суду Закарпатської області.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши вказану заяву та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Ураховуючи наведене та з метою недопущення сумніву сторони у справі в об`єктивності та неупередженості головуючого судді у розгляді даної справи, суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 36, 39-41 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк Мирослави Дмитрівни про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк Мирославу Дмитрівну від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , де стягувач Головне Управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про поворот виконання рішення - вироку Вищого антикорупційного суду від 16 лютого 2021 року, ухваленого у справі №348/1674/19 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 368 та ч. 2 ст. 369-2 КК України, доручивши канцелярії Тячівського районного суду визначення іншого судді в порядку ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Стецюк М.Д.