Справа № 487/9322/21
Провадження № 2/487/1156/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.09.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Горта О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товарна біржа «Нерухомість Південь» про визнання угоди дійсною, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товарна біржа «Нерухомість Південь» про визнання угоди дійсною.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

В судове засідання відповідач не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

В судове засідання третя особа не з`явилася, причину неявки суду не повідомило, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 , моя бабуся, ОСОБА_3 - померла, про що зроблено відповідний актовий запис № 338, та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 22 січня 2013 року.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_3 , залишилось спадкове майно, а саме: 32/150 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Горбунов а К.С., із заявою про прийняття спадщини, але отримав роз`яснення, з якого вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину, а саме: на 32/150 домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . - неможливо.

22 липня 1997 року ОСОБА_3 , паспорт серії: НОМЕР_2 , виданий ОВС Ленінським РІК м. Миколаєва 14.10.1976 року, купила 32/150 домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані домоволодіння розміщено на земельній ділянці, площею -720 (сімсот двадцять) кв.м та складається з кам`яного жилого будинку А-ІІ, жилою площею 237 (двісті тридцять сім) кв.м., рік будівництва до 1917, відсоток зносу - 40 (сорок), дерев`яних сараїв - Ю, О, Ж, Р, Ч1, Т1/2, Н1/2, С, П, М, X, Ф, Д1, кам`яних сараїв 3 (три), Ю1; льох Упд, дерев`яної вбиральні, кам`яного жилого будинку Б, жилою площею 26,8 кв.м, рік будівництва до 1917, відсоток зносу - 43, огорож № 3,2,1, II, вартістю 41916 (сорок одна тисяча дев`ятсот шістнадцять) гривень, за заявою власника були відчужені 32/150 частини вартістю 8871 (вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) гривні.

ОСОБА_2 , яка діяла від імені та по дорученню ОСОБА_4 на піставі Доручення (Угоди), яка була завірена Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Юрловою Т.Г., за реєстровим № 748 від 15 травня 1997, -продала.

Зазначений договір купівлі-продажу був укладений та зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», за № 930 від 22липнн1997 року.

Вказані 32/150 домоволодіння належали - ОСОБА_4 на підставі Договору-дарування № 1790 від 13 лютого 1979 року, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 3599 від 27 лютого 1979 року.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст.2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли в 1999 році, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Право позивача, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Миколаївському бюро технічної інвентаризації, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на квартиру і правомірно володіє нею.

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.

На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. 47 ч.2 ЦК України ( у редакції 1963р.), суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товарна біржа «Нерухомість Південь» про визнання угоди дійсною - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу 32/150 домоволодіння за АДРЕСА_1 , укладений 22 липня 1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений на Товарній біржі "Нерухомість Південь" та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №930 від 22.07.1997 року та зареєстрований покупцем 28.07.1997 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №3599 - дійсним.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354,355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя Д.Г. Нікітін