ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/2485/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1620/22Головуючий у 1-й інстанції Гаврилюк С.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

06 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду Чумак О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року, по справі за позовом ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року позов ПАТ «ПУМБ» задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування від 23 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 410.

Визнано недійсним договір іпотеки від 13 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 811.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2017 року залишено без змін.

25.05.2022 р. до Полтавського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року, як від особи, питання про права та інтереси якої вирішив суд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що з 09.09.2004 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , та за час шлюбу ними було придбано у власність квартиру АДРЕСА_1 . Також 13.07.2015 р. в період шлюбу ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 в позику спільні кошти подружжя у сумі 37000 доларів США, зі стркоом повернення не пізніше 13.07.2017 р., про що між ними укладено і нотаріально посвідчено договір позики. В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 13.07.2015 р., ОСОБА_4 передала ОСОБА_2 в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка) кадастровий номер :06:034:002 загальною площею 0,0732 га, за адресою: АДРЕСА_2 , про що між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Журбою О.Л. за реєстровим № 811. Того ж дня 13.07.2015 р. обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано у Державному реєстрі прав. Того ж дня у Реєстрі зареєстрована заборона на відчуження предмета іпотеки за реєстровим номером 812.

Вважає, що їй належить 1/2 частина права вимоги за договором позики та акцесорним договором іпотеки, оскільки передані ОСОБА_2 в позику ОСОБА_4 кошти у сумі 37000 доларів США були об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням суду від 10.05.2016 р. розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2 , питання про поділ майна подружжя не вирішувалося. З часу введення воєнного стану в Україні у неї виникло питання про зміну місця проживання та виїзду з України, відповідно, постало питання про поділ майна колишнього подружжя та отримання від ОСОБА_2 компенсації вартості 1/2 частини всього майна та майнових прав, що були набуті за час шлюбу. У зв`язку з чим 21.04.2022 р. вона надіслала на адресу ОСОБА_2 досудову вимогу про поділ майна подружжя та/або проведення грошової компенсації належної їй частки у спільній власності. 04.05.2022 р. ОСОБА_2 надав їй відповідь? яку вона отримала 10.05.2022 р., щодо неможливості компенсувати їй вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , але не заперечує проти її поділу або спільного продажу після того, як відновиться робота Державного реєстру речових прав. Крім цього, ОСОБА_2 відмовився компенсувати 1/2 частини наданих у борг ОСОБА_4 коштів, мотивуючи це тим, що грошові зобов`язання за договором позики не виконані, а договір іпотеки рішенням суду у справі № 639/2485/16-ц визнано недійсним.

За таких обставин, їй стало відомо 10.05.2022 р. про ухвалення вказаного рішення, яким її позбавлено 1/2 частини права вимоги за іпотечним договором, залишивши основне грошове зобов`язання за договором позики незабезпеченим. При цьому, вона протиправно не була залучена судом при розгляді вказаної справи, а рішення суду від 19.04.2017 р. впливає на її майнові права та охоронювані законом інтереси.

У зв`язку з наведеним просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2017 р., оскільки про його існування стало відомо 10.05.2022 р.; скасувати рішення в частині задоволених вимог про визнання недійсними договору дарування від 23.06.2015, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та договору іпотеки від 13.07.2015 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Крім цього, просила скасувати (визнати нечинною) ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26.07.2017 р. відповідно до ч. 3 ст. 370 та п. 8 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

В порядку ст. 444 ЦПК України допустити поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2017 р. шляхом повторної реєстрації (відновлення) державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження на підставі укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договору іпотеки від 13.07.2015 р.

31.08.2022 р. цивільна справа надійшла до колегії суддів Полтавського апеляційного суду.

Перевіривши справу та матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно ст. 292 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналогічні положення закріплені у ст. 352 ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Відповідно доп. 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До набрання чинності цією редакцією Кодексу діяла редакція ЦПК України від 03.08.2017 р.

Згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України (у вищевказаній редакції), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч.ч 1-3 ст. 354 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, проте, враховуючи наведені скаржницею обставини, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити цей строк як пропущений з поважних причин.

Разом з цим, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, так як за подання апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

Пунктом 1.6. ч. 2 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) закріплено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги

Враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» та Закон України «Про державний бюджет України на 2016 рік», в редакції, чинній на час подання позову, за подання позивачем юридичною особою у 2016 році до суду першої інстанції позовної заяви немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір з розрахунку 1378 грн. за одну вимогу.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду від 19.04.2017 року в частині двох задоволених вимог немайнового характеру, за кожну з яких позивачем юридичною особою підлягав сплаті судовий збір у сумі 1378 грн. за кожну вимогу, за подання апеляційної скарги вона має сплатити 4134,00 грн. судового збору (1378х2х150%).

Відповідно положень ч.2 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 177 ЦПК України, апеляційна скарга, яка не оплачена судовим збором у встановленому розмірі та не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, залишається без руху з наданням строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційну необхідно залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків впродовж десяти днів з дня вручення копії даної ухвали, для сплати судового збору у сумі4134,00 грн. за наступними реквізитами:

одержувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101

рахунок отримувача: 0016712

банк одержувача: Казначейство України (ЕАП)

МФО 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», символ звітності 206, відомча ознака 80:

(у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначити: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)).

Оригінал квитанції повинен бути наданий суду.

Роз`яснити, що в разі не усунення зазначених недоліків впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали апеляційна скарга визнається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року залишити без руху, надавши строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.В.Чумак