КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/9794/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9434/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Кирилюк Г.М., Ратнікової В.М.,

за участю секретарів судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Новотроїцького відділу державної виконавчої служби у Генічевському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Бучанської районної державної адміністрації Київської області про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про державну реєстрацію обтяжень, -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію обтяжень на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , та стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с. 1-1-13, 19-24).

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки кадастровий номер :01:025:5036, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 88997773 від 07 червня 2017року.

Вказувала, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 33765737, виданого 08 серпня 2012 року державним виконавцем ВДВС Новотроїцького РУЮ Лесковець Ю.В., накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 .

Зазначала, що з інформаційної довідки вбачалося, що наявний запис про державну реєстрацію обтяжень № 12629138 від 08 серпня 2012 року, внесений державним реєстратором реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області Шостак В.М. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 33765737, виданий 08 серпня 2012 року ВДВС Новотроїцького РУЮ Лесковець Ю.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27206757 від 17 грудня 2015 року державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Марченко О.М.

Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 88997773 від 07 червня 2017 року вбачалося, що на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 24, а саме житловий будинок загальною площею 232,9 кв.м, житловою площею 91 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки місця розташування :01:025:5036, цільове призначення для ведення садівництва, власник ОСОБА_1 , накладено обтяження, номер запису про обтяження 12629138, дата та час державної реєстрації 08 червня 2012 року реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського управління юстиції Київської області Шостак В.М. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 33765737, виданого 08 червня 2012 року ВДВС Новотроїцького РУЮ Лесковець Ю.В. на майно ОСОБА_1 .

Вказувала, державним реєстратором допущена технічна помилка, а саме: внесені відомості про обтяження речових прав до Державного реєстру прав на майно третьої особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні.

Зазначала, що згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 червня 2021 року за № 27254/5-21 за виправленням технічної помилки рекомендовано звернутись до суду (а.с. 1-4, 19-23).

16 вересня 2022 року до суду від в.о. начальника Новотроїцького відділу ДВС у Генічевському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Межейнікової І. надійшов відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 32-43).

Обґрунтовуючи відзив вказувала, що вважала вимоги позовної заяви безпідставними та необґрунтованими. Вважала, що Новотроїцький відділ ДВС у Генічевському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є належним відповідачем по справі з огляду на те, що виконавче провадження, за яким боржником є ОСОБА_1 на примусовому виконанні у відділі не перебувало, арешт на нерухоме майно вказаної особи відділом не накладався та відповідно записи про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта не вносилось.

Зазначала, що підстави та причини внесення державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського управління юстиції Київської області Шостак В.М. обтяження № 12629138, 08 серпня 2012 року відділу не відомі.

Вважала, що у зв`язку з тим, що технічну помилку допущено саме державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського управління юстиції Київської області, у відділу відсутні мотивовані підстави для вилучення запису про обтяження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки місця розташування :01:025:5036, власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 32-35).

20 вересня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Верницького Ю.С., в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 45-64).

На обґрунтування відзиву зазначав, що у зв`язку з тим, що позивач фактично оспорює рішення державного реєстратора про обтяження, тому Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції є неналежним відповідачем з огляду на наступне. Державний реєстратор є окремим суб`єктом в системі органів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень. Вказував, що проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень належить до повноважень лише суб`єктів державної реєстрації прав, а Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) є територіальним органом. Таким чином, позовні вимоги позивач до управління є не обґрунтованими та не надано жодних допустимих та належних доказів на підтвердження незаконності дій саме управління (а.с. 45-52).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Новотроїцького відділу ДВС у Генічевському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Бучанської районної державної адміністрації Київської області, про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про державну реєстрацію обтяжень, задоволено. Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію обтяжень на будинок АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 130-134).

Не погодившись із рішенням суду, 22 липня 2022 року представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Довгань О.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 137-144).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що оскаржуване рішення є незаконним, безпідставним та необґрунтованим. Вважав, що позовна заява пред`явлена до неналежного відповідача.

Вказував, що державний реєстратор є окремим суб`єктом в системі органів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень. Проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень належить до повноважень лише суб`єктів державної реєстрації прав, а Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) є територіальним органом. Вважав, що визначення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідачем в даній справі є неправильним, а також вимоги позивача до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є необґрунтованими та не надано жодних доказів на підтвердження незаконності дій Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 137-142).

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Довгань О.О. підтримав скаргу і просив її задовольнити. Позивачка ОСОБА_1 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи, які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси електронної пошти та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, про що у справі є докази представник Бучанської районної державної адміністрації Київської області - Горенко І. подав письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 159-163, 165-167).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки кадастровий номер :01:025:5036, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 88997773 від 07 червня 2017 року (а.с. 5-6).

З інформаційної довідки вбачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 33765737, виданого 08 серпня 2012 року державним виконавцем ВДВС Новотроїцького РУЮ Лесковець Ю.В. накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса боржника АДРЕСА_3 .

Крім того, в зазначеній довідці наявний запис про державну реєстрацію обтяжень № 12629138 від 08 серпня 2012, внесений державним реєстратором реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області Шостак В.М. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 33765737, виданий 08 серпня 2012 року ВДВС Новотроїцького РУЮ, Лесковець Ю.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27206757 від 17 грудня 2015 року державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Марченко О.М.

Також, в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 88997773 від 07 червня 2017 року вбачається, що на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 24, а саме житловий будинок загальною площею 232,9 кв.м, житловою площею 91 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки місця розташування: :01:025:5036, цільове призначення для ведення садівництва, власник ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 19 лютого 2002 року, виданий Міським відділом № 1 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області, накладено обтяження, номер запису про обтяження 12629138, дата та час державної реєстрації 08 серпня 2012 року реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського управління юстиції Київської області Шостак В.М. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 33765737, виданого 08 серпня 2012 року ВДВС Новотроїцького РУЮ, Лесковець Ю.В. на майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 .

Відомості про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12843577, 08 серпня 2012 року, реєстратор: Херсонська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с. 5-6).

У відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 червня 2021 року № 27254/5-21 вказано, що за виправленням технічної помилки рекомендовано звернутись до суду (а.с. 11-13).

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просила виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію обтяжень на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Вищевказану позовну вимогу районний суд задовольнив повністю.

Проте, такі висновки районного суду не відповідають вимогам законодавства, тому колегія суддів апеляційного суду з ними не погодилась, врахувавши наступне.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1 - 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16.01.2020, як на час подання позивачкою вищевказаної позовної заяви так і на час розгляду справи районним судом) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі N 913/175/20.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі N 925/1265/16).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року, тобто на час подання позовної заяви і ухвалення оскарженого судового рішення, законодавець імперативно заборонив такий спосіб захисту порушених речових прав, як виключення (вилучення) запису про проведену державну реєстрацію права, а тому районний суд помилково зазначив про задоволення обраного позивачем способу судового захисту, який у практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права, а значить не спроможний надати особі ефективний захист її прав.

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) не є належним відповідачем у справі з огляду на наступне.

Так, запис про державну реєстрацію обтяжень № 12629138 від 08 серпня 2012, внесений державним реєстратором реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області Шостак В.М. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 33765737, виданий 08 серпня 2012 року ВДВС Новотроїцького РУЮ, Лесковець Ю.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27206757 від 17 грудня 2015 року державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Марченко О.М..

Представник апелянта - Довгань О.О. в суді апеляційної інстанції пояснив, що реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області, входила до структури Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, а правонаступником останньої є відповідач Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання в апеляційному суді (а.с. 172-174).

Доводи представника апелянта Довгань О.О. про те, що позивачка має можливість звернутись до будь-якого державного реєстратора із заявою про скасування реєстраційного запису про виключення якого вона заявила цей позов, не знайшли підтвердження посиланням на відповідні норми матеріального права.

В судовому засіданні сторони не заперечували того факту, що діяльність державного реєстратора реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області Шостак В.М. була припинена, і останній, на час звернення позивачки із зазначеним позовом і розгляду справи судом, не мав повноважень державного реєстратора.

Враховуючи вищезазначене не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про виключенняз Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про державну реєстрацію обтяжень.

Проте таке судове рішення не перешкоджає позивачці заявити вимоги про захист порушеного права із обранням способу судового захисту визначеного ст. 26 Закону України № 1952.

Вищенаведених вимог законодавства і обставин справи суд першої інстанції не врахував і дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Оскаржуване рішення районного суду не може бути визнано законним і обґрунтованим, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

На підставі ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню позивачці понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, сплата якого підтверджується квитанцією (а.с. 10).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Новотроїцького відділу державної виконавчої служби у Генічевському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Бучанської районної державної адміністрації Київської області про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про державну реєстрацію обтяжень.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 23 вересня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Г.М. Кирилюк

В.М. Ратнікова