Справа №: 343/1176/22
Провадження №: 2/0343/436/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 вересня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , на її, ОСОБА_1 , користь, вартість додаткових витрат, понесених нею на лікування їх сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4851,00 гривень.

Стягнути з відповідача усі судові витрати, пов`язані з розглядом судом даної цивільної справи.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , певний період часу перебувала в шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 , який в даний час є розірваний. Відповідач фактично покинув сім?ю, та став проживати окремо, взагалі про сім`ю не піклувався і не цікавився нею, що має місце і по цей час (рівноцінно як і своєю дитиною), матеріально їх належним чином не підтримував і не забезпечував, а проживав своїм життям.

У неї із відповідачем народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, після розірвання між ними шлюбу, залишився проживати разом з нею і перебуває на її вихованні та повному матеріальному утриманні, не маючи при цьому належної матеріальної підтримки (за виключенням тільки в цей час часткової оплати аліментів, по яких на сьогоднішній день є ще заборгованість) від свого батька і її колишнього чоловіка, ОСОБА_2 .

Вона сама піклується та утримує сина, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання та утримання дитини, на її неодноразові прохання про матеріальне забезпечення розвитку і здоров`я їх сина, відповідає відмовою, а останнім часом взагалі ухиляється від будь-якого спілкування з нею та з їх сином.

Їх син постійно і тривалий час хворіє, у зв`язку з чим він потребує додаткової матеріальної допомоги. Оскільки його лікування є платне, тому нею на лікування сина, були сплачені кошти, в розмірі 4851,00 грн.

Відповідач , ОСОБА_2 , жодної участі у даних витратах не приймав, як і не приймає по даний час та коштів для лікування їх сина не надавав і не надає. Добровільно повернути їй частину затрачених нею вище вказаних коштів за оплату лікування їх сина відмовляється, що і змушує її звертатися до суду з даною позовною заявою.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, причину своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом.

Представник позивачки - адвокат Коцкович Р.М. (ордер серії ІФ №053696, угода про надання юридичних послуг а.с.12-13) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини. Просив позов задоволити в повному об`ємі. Не заперечив проти заочного розгяду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 , в судові засідання не з`явився, причину своєї неявки не повідомив , хоч судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи. Судові повістки, які направлялись відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повернулись в Долинський районний суд з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.21-22, 26-27). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Cуд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

У ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».

Ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття.

Відповідно до вимог ч 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У постанові ВС від 17.04.2019 року у справі № 644/3610/16-ц, викладено правову позицію згідно до якої Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.01.2012, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 18. Його батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2020 року в справі № 343/2424/19, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11 серпня 2011 року виконавчим комітетом Новошинської сільської

ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 - розірвано.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.29-30).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2020 року в справі №343/13/20 , ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 січня 2020 року і до досягнення ним повноліття.

Під час розгляду справи судом встановлено, що неповнолітній син позивачки та відповідача по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє, діагноз захворювання: міопія слабкого ступеня обох очей,що підтверджується наявною у матеріалах справи копією висновку ЛКК від 23.06.22 (а.с.10).

За рецептом лікаря від 01.08.2020 (а.с.10), для лікування хвороби, лікарем було призначено постійне носіння окулярів.

У зв`язку з захворюваннями дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка понесла додаткові витрати на дитину, які пов`язані з лікуванням.

На підтвердження понесених додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_4 ,позивачкою долучено чеки на загальну суму 4851,06 грн. (а.с.10).

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що витрати понесені позивачкою можна вважати додатковими, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами, є обов`язковими, а не добровільним волевиявленням матері, остання надала докази, про необхідність таких витрат на лікування.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, те що відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, не надав суду доказів перебування на його утриманні інших осіб, тому суд вважає, що він має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на неповнолітнього сина.

Разом з тим, враховуючи принцип рівності прав й обов`язків батьків, визначений ст. 141 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач має нести половину додаткових витрат ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , отже, до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають 2425,53 гривень (4851,06 грн/2), що становить половину від суми додаткових витрат, що пов`язані із лікуванням малолітнього сина сторін по справі ОСОБА_3 , які доведені позивачкою, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають до часткового задоволення .

Крім того, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн., судового збору.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги

на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано угоду №155н-06/2022 про надання юридичних послуг укладену між адвокатом Коцковичем Р.М. та Худаска О.В. від 27.06.2022 (а.с.13), ордер серії ІФ № 053696 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Коцковичем Р.М. (а.с. 12), квитанцію №155п-06/22 про сплату позивачкою адвокату 4000,00грн. (а.с.34).

Враховуючи що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути витрати за надану професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2000,00 грн.

На підставі ст.ст. 141, 185, СК України, керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2425 (дві тисячі чотириста двадцять п`ять) гривень 53коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) 00коп. витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш