Справа № 450/1357/22 Провадження № 2/450/1229/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивачі звернулися до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за ними в порядку спадкування за заповітом права власності кожного на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовують наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів, ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_4 розпорядився своїми майновими правами, належний йому на праві особистої власності будинок і все те, на що по закону він матиме право заповів своїм дітям в рівних долях: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_4 , немає. Позивачі, як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину після смерті батька, оскільки проживали з ним до смерті, доглядали його та займалися похованням. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформити своє право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості, а тому змушені звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно в судовому порядку.

В судове засідання позивачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не прибули. 01.07.2022 року представник позивачів, адвокат Сидорак Н.Б., подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. 23.06.2022 року через канцелярію суду надійшла заява відповідача Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами, про задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

19.05.2022 року ухвала про відкриття провадження; 23.06.2022 року клопотання відповідача про розгляд справи без участі учасника у справі; 01.07.2022 року заява представника позивачів про долучення доказів та слухання справи без участі; 01.07.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 12.07.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 05 липня 1996 року Гуменецькою сільською Радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 12.

Судом встановлено, що в день смерті спадкодавця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час дії ЦК УРСР 1963 року відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з погосподарської книги №2 с. Гуменець Гуменецької сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області на 1996-2000 роки, виданим Гуменецьким старостинським округом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 01.04.2022 року № 92.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Укртехексперт» станом на 23.02.2022 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з веранди, коридору, житлової кімнати, житлової кімнати, кухні та кладови, загальною площею 66,0 кв. м, з яких 33,8 кв. м. житлової площі та 25,6 кв. м. допоміжної площі.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 01.03.2022 року № 798, інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відсутня. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер довідки 300090416, сформованої 17.02.2022 року, відомості про реєстрацію права власності, інші речові права, іпотеку, обтяження, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 розпорядився своїм майном, склавши 05 лютого 1996 року заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Гуменецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 11. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: належний йому на праві особистої власності житловий будинок і все те, на що по закону він матиме право заповів трьом своїм дітям в рівних долях: дочці ОСОБА_2 , синові ОСОБА_1 та синові ОСОБА_3 .

Заповіт чинний, що стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованою приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Якимів Л.С. 16.02.2022 року, номер довідки 68561644.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_2 , виданим Гуменецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 12.12.1972, актовий запис №60, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 , виданим виконкомом Гуменецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області 27.06.1964 року, актовий запис №2, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 , виданим Гуменецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 16.07.1971 року, актовий запис №182, згідно яких батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_6 , та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 серія НОМЕР_5 , видане Палацом урочистих подій виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів 08.08.1987 року, актовий запис №2763, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому питання щодо прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року.

Таким чином, дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК Української РСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 534 ЦК УРСР визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Статтею 553 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки проживали з ним до смерті, вели спільне господарство, доглядали його до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та займалися похованням, що стверджується довідкою, виданою Гуменецьким старостинським округом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 01.04.2022 року № 93 та Актом обстеження житлово побутових умов, складеним 10.02.2022 року комісією Щирецької селищної ради.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає. Дружина спадкодавця ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується листом Пустомитівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області від 24.03.2022 року №200/04-23.

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 16.02.2022 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Якимів Л.С. 16.02.2022 року, номер витягу 6856163, приватним нотаріусом Якимів Л.С. за заявою ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку майна, заведена спадкова справа №12/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2022 року №27/02/31, приватний нотаріус Якимів Л.Я. відмовила ОСОБА_3 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності померлого ОСОБА_4 на вказаний житловий будинок та факту його державної реєстрації.

Вказане підтверджує, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивачі здійснити спадкування спадкового майна не мають можливості, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя не встиг зареєструвати право власності на житловий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дане також підтверджується п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця; позивачі, як спадкоємці за заповітом прийняли спадщину, претендують на спадкове майно, однак не можуть оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на спадщину, ухвалення рішення на користь позивачів не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Вирішуючи даний спір суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки позивачі не наполягають на стягненні з відповідача понесених ними судових витрат, судові витрати слід покласти на позивачів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 321, 392 ЦК України, ст. ст. 525, 548, 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_5 .

Відповідач: Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області, , 81160, Львівська область, Львівський район, смт. Щирець, площа Ринок, 8.

СуддяД. А. Кукса