Справа № 127/6649/19
Провадження № 22-ц/801/1601/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 рокуСправа № 127/6649/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

боржник: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року, постановлену у приміщенні того ж суду під головуванням судді Воробйова В.В. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи її тим, що ОСОБА_2 в добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає, хоча має таку змогу, оскільки займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід.

Судовим наказом Вінницького міського суду від 25.03.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

18.07.2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування вищевказаного судового наказу. Вказав, що станом на 01.07.2022 року судового наказу не отримував, дізнався про його існування від працівників Староміського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (м. Хмельницький) у липні 2022 року, тому ним пропущений 15-ти денний строк для подання заяви про його скасування. Зазначив, що на момент винесення судового наказу їх спільна із заявником дочка ОСОБА_3 проживала разом із ним у квартирі АДРЕСА_1 та перебувала на його повному утриманні. Тоді як, ОСОБА_1 у квітні 2019 року перебувала на лікуванні у психіатричній клініці «Атос» у м. Києві в зв`язку з психічним розладом і з того часу дочкою взагалі не цікавилась, не займалась її вихованням та не надавала матеріальної допомоги на її утримання. Враховуючи вищевикладене, просив суд поновити йому строк для подачі заяви про скасування судового наказу та скасувати зазначений судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року у прийнятті заяви про скасування судового наказу ОСОБА_2 відмовлено ,а заяву йому повернуто .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду скасувати, а у справі ухвалити нове судове рішення, яким поновити йому строк для подання заяви про скасування судового наказу, а сам судовий наказ скасувати. Вказав, що суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та грубо порушив норми процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Мишковська Т.М., вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними .

Перевіривши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1,5,6,9,10,14, 19,37-40 частини першої статті 353 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу про повернення заяви заявникові (ч. 6 ст. 353 ЦПК України), тому її слід розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у письмовому провадженні.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам ухвала суду відповідає.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу, суд виходив з того, що згідно із ч. 1 ст. 170 ЦПК України у ОСОБА_2 відсутнє право на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу, оскільки судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому скасуванню не підлягає. ОСОБА_2 має право звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки суд вірно встановив обставини справи, які перевірив оціненими в порядку ст.89 ЦПК України доказами, правильно визначив спірні правовідносини та правову норму, що їх регулює та дійшов обгрунтованого висновку про повернення заяви про скасування судового наказу.

Доводи апеляційної скарги про те, суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та грубо порушив норми процесуального права, не заслуговують на увагу.

Згідно із ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається , ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку ,і надала довідку з місця проживання, що підтверджувала факт проживання дитини на час звернення її до суду разом із нею. Оскільки судовий наказ про стягнення із заявника аліментів було видано відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, останній згідно з ч.1 ст.170 ЦПК не має права подавати заяву про скасування оскаржуваного ним судового наказу.

Разом із тим, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (ч. 8 ст. 170 ЦПК України).

Крім того, згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відтак, оскаржуваний судовий наказ може бути переглянуто судом за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу або боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, права на яке згідно ч.1 ст.170.ЦПК він позбавлений , висновок суду про повернення йому заяви про скасування судового наказу , є обгрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не свідчать про незаконність постановленої ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.