Справа № 758/1651/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А., представника позивача - Кобилецького О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гладій М. О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, яке належало його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки, площею - 0,0654 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , с/т « Архітектор », наданої для ведення садівництва, кадастровий номер :91:461:0038 та розміщений на ній садовий будинок АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлої ОСОБА_2 на вищевказаний садовий будинок та у зв`язку з наявними розбіжностями у правовстановлюючих документах на земельну ділянку та на садовий будинок. Нотаріус вказала на наявність зареєстрованого права власності на садовий будинок не на спадкодавицю, а на її покійного чоловіка - ОСОБА_3 та зазначила, що вказаний садовий будинок належить на праві власності іншій особі, а саме батьку позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації смерті у місті Києві ІНФОРМАЦІЯ_3 ), тобто правовстановлюючий документ видано на ім`я померлої особи після її смерті». Відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ земельної ділянки, на яку правовстановлюючий документ на ім`я Спадкодавиці наявний, нотаріус пояснює розбіжностями у правовстановлюючих документах на земельну ділянку та садовий будинок. Нотаріус зазначила, що «у написанні прізвища померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 містяться розбіжності».

За таких обставин Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив: Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 ;

Встановити факт прийняття спадщини на час її відкриття ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме Ѕ садового будинку АДРЕСА_2 ;

Встановити факт прийняття спадщини на час її відкриття ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме Ѕ садового будинку АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею - 0,0654 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , с/т « Архітектор », наданої для ведення садівництва, кадастровий номер :91:461:0038, та на садовий будинок АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

Представник Позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Київська міська рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що стверджується Свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 від 07 жовтня 1960 року.

У свідоцтві про народження позивача прізвище Позивача та його батька зазначено російською мовою однаково - « ОСОБА_4 ». Однак у паспорті Позивача та інших його документах прізвище зазначено українською мовою « ОСОБА_4 », а прізвище батька у його документах було записано українською мовою як « ОСОБА_5 ».

Суд погоджується, що зазначені розбіжності у написанні прізвища батька Позивача та самого Позивача можна трактувати як переклад з російської на українську мову, що не є перешкодою для встановлення факту родинних відносин.

Разом з тим, наявність родинних зв`язків між Позивачем та його батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також було встановлено у спадковій справі №1170 після смерті батька ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що Позивач є сином ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько Позивача - ОСОБА_3 .

19.02.2004 р. державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Марущак С. В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким встановлено, що «спадкоємцями майна ОСОБА_3 є в рівних частках кожен: дружина померлого ОСОБА_2 та син померлого ОСОБА_1 (Позивач).

Спадкове майно складається з земельної ділянки, переданої для ведення садівництва, площею 0,0654 гектарів, розташованої на території АДРЕСА_4 , с/т « Архітектор »».

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом Позивачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії КВ№122680, який підтверджує його право власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,0654 гектарів, розташованої на території АДРЕСА_4 , с/т « Архітектор », кадастровий номер :91:461:0038, а ОСОБА_2 - Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії КВ№122681, що підтверджує її право власності на Ѕ цієї ж земельної ділянки.

Водночас на зазначеній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна: садовий (дачний) будинок АДРЕСА_2 (далі - Садовий будинок).

Згідно довідки СТ «Архітектор» від 21.09.2009р. №68 «гр. ОСОБА_6 (переклад з російської мови: ОСОБА_3 ) є членом СТ «Архітектор», є власником садового будинку АДРЕСА_2 . Рішення ВК Київміськради про відведення земельної ділянки для будівництва СБ (ДБ) від 21 серпня 1956 р. №1280.

Садовий (дачний) будинок АДРЕСА_5 побудований господарчим способом в 1966 році та введений в експлуатацію в 1966 році».

В подальшому 26.01.2010р. в результаті розгляду заяви Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на ім`я ОСОБА_3 видано Свідоцтво про право власності на садовий будинок АДРЕСА_2 , серія САС №855346.

10.02.2010 р. на підставі даного свідоцтва право власності на Садовий будинок зареєстровано у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» у книзі №47-68 за реєстровим №10038.

Таким чином, Садовий будинок знаходився на Земельній ділянці ще з 1966 року. Однак, на момент смерті батька Позивача у 2000 році право власності на нього не було зареєстровано. Відтак, у Позивача та Спадкодавиці відсутні свідоцтва про право на спадщину на Садовий будинок. Крім того, після отримання свідоцтва та реєстрації права власності на садовий будинок на ім`я ОСОБА_3 Позивач та його мати не отримали свідоцтва про право на спадщину та не оформили на себе право власності на Садовий будинок (1/2 частину Садового будинку на кожного).

Тим не менше, суд погоджується з доводами позивача, що після смерті ОСОБА_3 Позивач та ОСОБА_2 успадкували не лише Земельну ділянку, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину, але і Садовий будинок, право власності на який не було оформлено ОСОБА_3 за життя, однак було оформлено у подальшому.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася та строк її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, до спадкових відносин, які виникли після смерті батька Позивача, застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 , його син (Позивач) - та дружина ( ОСОБА_2 ) прийняли спадщину у рівних частках, що було встановлено державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13 квітня 2020 року по справі № 347/1000/16-ц вказав, що «Відповідно до частини другої статті 548, пункту 1 частини першої статті 549 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Виходячи з встановлених судами обставин справи та враховуючи особливості оформлення права власності на житлові, садові, дачні будинки та господарські будівлі, які побудовані до 05 серпня 1992 року, суди дійшли правильного висновку, що спірний будинок з надвірними спорудами належав матері сторін та після її смерті ввійшов до складу спадкової маси».

Із матеріалів справи вбачається, що садовий (дачний) будинок АДРЕСА_2 належав ОСОБА_3 та після його смерті мав увійти до складу спадкової маси.

Суд враховує, що спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв всю спадщину.

За таких обставин після смерті ОСОБА_3 , Позивач та його мати - ОСОБА_2 прийняли у спадщину по Ѕ садового будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому після смерті матері Позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гладій М. О. із заявою №2 про прийняття спадщини за законом у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_2 . На підставі заяви нотаріусом було заведено спадкову справу №1/2021. Таким чином, Позивач своєчасно у 6-місячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_2 заповіту не залишила, а тому спадкування має здійснюватися за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Оскільки Позивач після смерті батька успадкував Ѕ Земельної ділянки та Ѕ ОСОБА_7 будинку, а після смерті матері також успадкував Ѕ Земельної ділянки та Ѕ ОСОБА_7 будинку є правові підстави визнати за Позивачем право власності на земельну ділянку площею - 0,0654 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , с/т « Архітектор », наданої для ведення садівництва, кадастровий номер :91:461:0038, та на садовий будинок АДРЕСА_3 .

З огляду на це, суд вважає що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

Встановити факт прийняття спадщини на час її відкриття ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме Ѕ садового будинку АДРЕСА_2 ;

Встановити факт прийняття спадщини на час її відкриття ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме Ѕ садового будинку АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею - 0,0654 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , с/т « Архітектор », наданої для ведення садівництва, кадастровий номер :91:461:0038, та на садовий будинок АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. М. Головчак