СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 757/33271/19-ц

пр. № 2/759/762/22

15 серпня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеда О.М.,

за участю секретаря - Багінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: Тимчасова адміністрація в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «УкрСиббанк», Приватне акціонерне товариство «Альфа банк» про визнання факту укладання кредитного договору таким, що не ввідповідає дійсності,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: Тимчасова адміністрація в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «УкрСиббанк», Приватне акціонерне товариство «Альфа Банк» про визнання факту укладання кредитного договору таким, що не ввідповідає дійсності, в якій просить визнати факт укладання кредитного договору № 1 від 30.04.2009 року із сумою заборгованості 125 233, 00 доларів США між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , як самостійний правочин, таким, що не відповідає дійсності; визнати недійсним частково документ юридичного значення під назвою «Витяг з додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами «між ПАТ «УкрСибанк» та «ПАТ Дельта Банк» від 08.12.2011 року, складеного станом на 19.05.2012 року - в частині, що стосується кредитного договору № 1 від 30.04.2009 року.

Позов мотивовано тим, що 28.03.2007 року ПАТ «УкрСиббанк» надав позивачу валютний кредит під заставу трикімнатної квартири. Вказаний кредит частково був погашений. 30.04.2009 року за ініціативою кредитора, на підставі додаткової угоди за згодою позивача була укладена реструктуризація кредиту № 0 від 28.03.2007 року, тобто було змінено строк погашення кредиту, а також для зручності кредиту має №0 1). Вказує, що саме за таким номером, і за таких умов із вказаною сумою заборгованості в сумі 125 233, 00 дол. США, ПАТ «Укрсиббанк» продав кредит іншому кредитору, а саме ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 71 040 798, 00 доларів США. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору купівлі-продажу від 11.01.2011 року було прийнято від ПАТ «УкрСиббанк» стосовно позивача один кредитний договір від 28.03.2007 року. Вважає, що ПАТ «УкрСиббанк» сфальсифікував додаткову угоду від 30.04.2009 року без номеру стосовно участі в укладанні вказаного документа двох поручителів без їх особистої участі та їх підписів. В зв`язку з цим було порушено кримінальне провадження на підставі заяви довіреної особи поручителів. Позивач вважає, що ПАТ «Дельта Банк» позивачу присвоєно додатковий кредит від 30.04.2009 року, для чого і був викорастаний додатковий номер № 1 до дійсного кредиту № 0 від 28.03.2007 року з вимогою його погашення в сумі 125 233, 00 доларів США та строком до 2027 року. З тієї ж самої причини додаткова угода № 1 недійсна.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року справу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено в підготовче судове засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позовну заяву задвольнити в повному обсязі, посилаючись на обгрунтування зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» та представник третьої особи Тимчасова адміністрація в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідолялись належним чином.

Представник третьої особи АТ «Альфа Банк» в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника, а також просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в поясненнях.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», в особі начальника відділення №140 АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності посвідчені 27.12.2006 року приватним нотаріусом КМНО Васьківська В.С. за реєстровим номером № 6608 та між ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с.63-70).

Відповідно до п.1.1 договору, банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у формі кредитної лінії в іноземній валютів в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 151800 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим догвором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 766590 грн, за курсом НБУ на день укладання цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уладено додаткову угоду до договору, сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору зазначений при його укладанні, а саме №0 так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №1 (а.с. 10-11).

08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах визначених договором, всі права за кредитним договором та договором іпотеки перейшли до ПАТ «Дельта Банк» (а.с.79-80).

Відповідно до Витягу з додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року за кредитним договором № 0 від 28.03.2007 року загальний розмір грошового зобов`язання боржника за кредитним договором у валюті кредиту становить 151800,00, а фактичний розмір невиконаного зобов`язання за кредитним договором у гривневому еквіваленті станом на 16.12.011 рік становить 54066, 61 (а.с.12).

Крім того, відповідно до акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року станом на 11.01.2012 року, продавець передав, а покупець прийняв документи щодо стягнення заборгованості боржника, а саме: ОСОБА_1 , кредитиний договір №0 та кредитний договір №1 (а.с.104).

Згідно витягу з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 08.12.2011 року станом на 19.05.2012 року наявні кредитні договора №0 від 28.03.2007 року, розмір грошового зобов`язання боржника ОСОБА_1 у валюті кредиту 151800, 00 та кредитний договір № 1 від 30.04.2009 року, розмір грошового зобов`язання становить 125233, 62 (а.с. 16).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України).

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.2 ст.216 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до витягу з додатку №1 станом на 19.05.2012 року були укладені кредитні договора з ОСОБА_1 №0 від 28.03.2007 року та кредитний договір № 1 від 30.04.2009 року.

Суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладання кредитного договору №1 від 30.04.2009 року.

В той же час позивач в судовому засіданні заперечував проти укладання кредитного договору від 30.04.2009 року.

На підтвердження обґрунтування позовних вимог позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів з ПАТ «Дельта Банк» та АТ «УкрСиббанк», а саме оригінал кредитного договору №1 від 30.04.2009 року. Ухвалою суду від 10.02.2021 року клопотання задволено.

Однак, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 10.02.2021 року ПАТ «Дельта Банк» та АТ «УкрСибанк» даний кредитний договір не надали посилаючись на те, що оскільки на підставі ст 517 ЦК України та на виконання п. 4.2. договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», АТ «Укрсиббанк» передав всі наявні в банку документи, що стосуються права вимоги, у тому числі і документи кредитної справи за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.03.2007 року, а АТ «Дельта Банк» в свою чергу посилаючись на те, що відповідно до ч. 2 ст 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до завершення ліквідації неплатоспроможного банку Фонд зобов`язаний забезпечити збережність архівних документів неплатоспроможного банку і передати їх на зберігання до Національного банку України.

Національний банк України на вимоги ухвали суду про витребування доказів від 30.09.2021 року повідомив, що запитувані документи відстутні, оскільки АТ «УкрСиббанк» є діючим банком, а документи тимчасового зберігання, у тому числі за кредитними договорами клієнтів АТ «Дельта Банк» на архівне зберігання не передавалися.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд прийшов до висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача.

Враховуючи те, що судом не здобуто доказів укладення кредитного договору між позивачем та АТ «УкрСиббанк», не встановлено фактів що позивачем вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір слід визнати недійсним у зв`язку з невідповідністю його вимогам частин третьої і четвертої статті 203 ЦК, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту укладання кредитного договору № 1 від 30.04.2009 року із сумою заборгованості 125 233, 00 доларів США між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , недійсим задоволені, то й, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання недійсним Витягу з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 08.12.2011 року складеного станом на 19.05.2012 року в частині, що стосується кредитного договору №1 від 30.04.2009 року.

Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст..ст. 12,13,77,79, 81,263,264,27,354, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: Тимчасова адміністрація в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «УкрСиббанк», Приватне акціонерне товариство «Альфа банк» про визнання факту укладання кредитного договору таким, що не ввідповідає дійсності - задвольнити.

Визнати факт укладання кредитного договору № 1 від 30.04.2009 року з сумою заборгованості 125 233, 00 доларів США між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 недійсним.

Визнати недійсним Витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 08.12.2011 року станом на 19.05.2012 року в частині, кредитного договору № 1 від 30.04.2009 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда