Дата документу 13.09.2022 Справа № 334/2201/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2201/21 Головуючий у 1 інстанції: Фетісов М.В.
Провадження № 22-ц/807/299/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Маловічко С.В,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ», про стягнення заборгованості за комунальну послугу,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнило, до ОСОБА_1 , третя особа: АТ «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ», про стягнення заборгованості за комунальну послугу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову остаточно зазначило, що з 01.07.2015 року ліцензовану діяльність з постачання газу (відносини з купівлі-продажі) проводить ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» (як постачальник газу), а ліцензовану діяльність, з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, облік газу тощо) проводить АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» (як Оператор ГРМ).

Відповідно до п. 1.3 Типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2014 року № 2500, між сторонами укладений договір з постачання природного газу, відповідачами протягом 2018 - 2019 років здійснювалась оплата за поставлений природний газ в сумі 1285,43 грн. та здійснюється споживання природного газу.

23.02.2021 року АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на приладі обліку природного газу, встановленому в житловому приміщенні відповідачів, було зафіксовано обсяг поставленого природного газу, про що складено Акт № від 23.02.2021 року. Відповідно до наданої інформації АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» щодо спожитого газу за адресою відповідачів в березні 2021 року ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» здійснило відповідне нарахування оплати за спожитий природний газ в сумі 206 220,10 грн.

З урахуванням переплати, яка була наявна на особовому рахунку відповідачів в розмірі 877,80 грн., вартість природного газу за лютий 2021 року склала 205 342,30 грн. В порушення умов Договору відповідачі вартість отриманих послуг не сплатили.

На підставі зазначеного просило стягнути з відповідачів на користь ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 205 342,30 грн., судовий збір в сумі 3080,13 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2021 року з виправленою опискою ухвалою суду від 27 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на укладення договору між сторонами, визначення об`єму споживання за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки з вини Оператора ГРМ, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на визначення об`єму споживання за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки з вини Оператора ГРМ, самовільне встановлення газових приладів, зокрема, двоконтурного котла, про що не надавалась інформація відповідачами, невідповідність даних лічильника даним, що передавались відповідачами, неповідомлення відповідачами про зміну власника квартири, укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу квартири з метою уникнення звернення стягнення на квартиру, повернення квартири у власність відповідачів після ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2015 року у справі №334/4803/13, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, вирішити питання про судові витрати.

Представник відповідачів ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що обставини встановлення газового котла не входять до предмета доказування, договір розподілу природного газу був укладений лише з ОСОБА_2 , показання лічильника не є допустимим та достовірним доказом, оскільки лічильник не пройшов повірку, відсутні підстави для солідарного стягнення заборгованості, АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» не знімались фактичні показання лічильника після його встановлення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

З 01.11.2016 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VIII (далі - Закон), яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

Згідно з пп. 33 п. 1 статті 1 Закону ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу.

Відповідно до пп. 35 п.1 статті 1 Закону розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

За приписами пп. 17 п. 1 статті 1 Закону оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п. 2 ст. 37 Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.

Статтею 38 Закону визначено, що права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

За положеннями пп. 11 п. ст. 1, п. 1 ст. 41 Закону Кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що затверджуються Регулятором.

За приписами статті 40 Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 1 Закону визначено, що:

- споживач це - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37 цієї статті);

- побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пп. 23 цієї статті);

- суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (пп. 39 цієї статті).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕПП) від 30.09.2015 року N 2494.

Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРС та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити: 1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину приєднаної потужності об`єкта споживача; 3) перелік X комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.

Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до пункту 2.3. Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розмішена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п. 5.1 Договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 5.4 Договору при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим Споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно абзацу 2, 3 п.1 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Згідно з Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕПП від 30.09.2015 року № 2496 (далі Правила № 2496), постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку (пункт 3 розділу І).

Постановою НКРЕКП від 28.05.2015 року № 1652 «Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» видана ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району) терміном дії з 01.07.2015 року по 30.06.2020 року.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил № 2496 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з пунктом 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі постанови НКРЕКП від 27.04.2017 року № 613 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ «ГАЗ ПЕТРОЛІУМ», ТОВ «ГП «ПРОМСЕРВІС», ТОВ «ГК «ІНВЕСТСЕРВІС», ТОВ «ІТЕРГАЗ», ТОВ «ЕНЕРГОСИНТЕЗ», ТОВ «СКЕЛА ТЕРЦИУМ», ТОВ «ОІЛГАЗТРЕЙД», ТОВ «РТС», ТОВ «УКРІСТГАЗ», ТОВ «ФЕРРОМЕТ 1», ТОВ «ГАЗОВІ ІНВЕСТИЦІЇ», ТОВ «ГАЗОТОРГОВА КОМПАНІЯ», ТОВ «УКРСЕРВІСРЕСУРС», ТОВ «ПРОМСЕРВІС», ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ», ТОВ «УКРГАЗНАФТОКОМ», ТОВ «ГАЗОЙЛПЕТРОЛЕУМ», ТОВ «ТД «ЛУБНИГАЗ», ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ», ТОВ «ПЕРША-ЕНЕРГЕТИЧНА», ТОВ «УКРГАРАНТРЕСУРС» та ТОВ «ТЕРНОПІЛЬОБЛГАЗ» видана ліцензія ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» з постачання природного газу.

Матеріалами справи підтверджено, що з 01.07.2015 року і до теперішнього часу ліцензовану діяльність з постачання газу на території міста Запоріжжя здійснює ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ».

13.09.2004 року між АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та відповідачем ОСОБА_2 укладений був укладений договір про надання послуг з газопостачання № 116675, предметом якого є постачання природного газу третьою особою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 46-48).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.02.2021 та договором купівлі-продажу від 16.03.2016 реєстровий № 675 підтверджується, що відповідачка ОСОБА_1 з 16.03.2016 року є власницею квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28-29, 151-152).

Згідно з фінансовим станом рахунку № споживачем послуги за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , в квартирі споживача встановлений газовий прилад газова плита та лічильник GALLUS 2000-U G-4 № 01286370, протягом 2018 2019 років споживачем сплачувались послуги з постачання природного газу на суму 1286,43 грн., заборгованість станом на березень 2021 року складає 205 342,30 гривні (а.с. 13).

22.03.2006 року рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 121 відповідачу ОСОБА_2 наданий дозвіл на улаштування автономного газового постачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 71).

Лічильник газу в квартирі відповідачів був встановлений в 2006 році та державну повірку не проходив, що підтверджується листом АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 26.05.2021 року (а.с. 135).

23.02.2021 року представником АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» в присутності відповідачки ОСОБА_1 складений Акт про те, що в квартирі споживача виявлені: ПГ-4 Аристон, 2-х контурний котел «Ферролі», ЗВТ G-4 Галус № 006 року випуску, показання 33 609,380, пломба № 5517578 (а.с. 14, 216)

Цього ж дня припинене газопостачання за вказаною адресою, що підтверджується Актом про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 23.02.2021 № 2020/00000470 (а.с 15).

За приписами частини третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано сторонами, що відповідачка ОСОБА_1 , яка є власником житла, та відповідач ОСОБА_2 , який проживає у вказаній квартирі, є споживачами послуги з постачання природного газу, яку надає позивач ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору постачання природного газу побутовим споживачам та відкритого рахунку.

За вказаних обставин, суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання представника відповідачів на те, що відповідачка ОСОБА_1 не є стороною договору про постачання природного газу.

Крім того, суд дійшов правильного висновку, що договір про надання послуг з газопостачання № 116675 від 13.09.2004 року, який був укладений ОСОБА_2 з АТ «ЗАПОРІЖГАЗ», та з 01.07.2015 року втратив свою силу в частині постачання природного газу, оскільки обов`язок з постачання природного газу був покладений на ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» з укладанням нового договору саме між відповідачкою ОСОБА_1 та позивачем.

Відповідно до пункту 4.4 розділу IV Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: (1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; (2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Згідно з підпунктом першим пункту 5.2 розділу V Типового договору Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальника згідно з умовами цього Договору.

Суд встановив, що заборгованість відповідачам у сумі 205 342,30 гривні за поставлений природний газ була нарахована позивачем на підставі показань лічильника газу GALLUS 2000-U G-4 № 01286370, встановленого в квартирі відповідачів.

Порядок комерційного обліку природного газу визначений розділами IX XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих ЗВТ, що підлягають періодичній повірці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 374, зокрема, лічильники газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) (пункт 41).

Пунктом 4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем передбачено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Якщо в установленому законодавством порядку відбуваються зміни критеріїв (зокрема зміна приладів або площі), за якими побутовий споживач був віднесений до певної групи споживання, Оператор ГРМ змінює по об`єкту споживача його групу споживання.

Розрахунок планових місячних обсягів споживання на наступний календарний рік визначається Оператором ГРМ з урахуванням підсумків поточного календарного року.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2021р., прийнятої у справі №751/5797/18, в якій зокрема зазначається: «відповідно до абзаців 3,4 пункту 5 глави 4, розділу IX Кодексу газорозподільних систем дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВ/тод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Відповідно до розділу IX глави 4 пункту 4 Кодексу газорозподільних систем, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.»

Відповідно до п. 3 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті.

Крім того, згідно з п. 3 глави 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач, на території та/або в приміщенні якого встановлений лічильник газу, зобов`язаний забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ після пред`явлення ними службових посвідчень для проведення робіт з демонтажу лічильника на повірку (або його повірки на місці встановлення). Уразі пропущений терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки.

Суд першої встановив, що періодична повірка лічильника газу GALLUS 2000-U G-4 № 01286370, встановленого в квартирі відповідачів в 2006 році, жодного разу не проводилась, що підтверджується поясненнями представників відповідачів та третьої особи, а також листом АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 26.05.2021 року та не заперечується відповідачами (а.с. 135).

За приписами пункту 3 глави 8 розділу Х Кодексу ГРМ відповідальність за відмову у доступі до об`єкта побутового споживача покладається на споживача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо недоведеності тверджень позивача про те, що періодична повірка лічильника газу не проводилась через те, що відповідачами, як споживачами, працівникам Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» не надавався доступ до об`єкта, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.02.2021 року представником АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» в присутності відповідачки ОСОБА_1 складений Акт про те, що в квартирі споживача виявлені: ПГ-4 Аристон, 2-х контурний котел «Ферролі», ЗВТ G-4 Галус № 006 року випуску, показання 33 609,380, пломба № 5517578 (а.с. 14, 216).

За приписами пункту 3 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМу разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача, що обліковується за нормами споживання, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за 6 місяців до дня виявлення порушення.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в даному випадку режим нарахування позивачем об`ємів природного газу мав визначатись АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» відповідно до пункту 3 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, тобто вважав що на об`єкті споживача мало місце несанкціоноване підключення газових приладів, що обліковується за нормами споживання, а отже розрахунок об`єму необлікованого природного газу повинен здійснюватись за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин.

Оскільки матеріали справи не містили Акту щодо підключення газових приладів на об`єкті споживача, починаючи з 2006 року (час встановлення на об`єкті споживача лічильника), судом апеляційної інстанції з метою виконання вимог ст.12 ЦПК України було витребувано у позивача належним чином завірену копію відповідного приймально-здавального акту.

Зі змісту копії приймально-здавального акту від 15.06.2006 року щодо прийняття на технічне обслуговування газової розводки та газового обладнання в квартирі АДРЕСА_2 вбачається, що на вказаному об`єкті встановлені та прийняті на технічне обслуговування наступні газові прилади: газова плита та 2-х контурний котел «Ферролі» та наявний лічильник GALLUS 2000-U G-4 № 01286370 (т.2, а.с.212).

Оскільки судом на підставі Акту, складеного працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» 23.02.2021 року встановлено наявність в квартирі відповідачів газової плити ПГ-4 Аристон та 2-х контурного котла «Ферролі», висновок суду про несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживачів та як наслідок необхідність застосування пункту 3 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, не відповідає обставинам справи.

Отже, за матеріалами справи має місце пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу саме з вини Оператора ГРМ, а не з вини споживачів, а тому об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається згідно з п. 3 глави 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки.

Під час виїзду аварійної бригади за викликом, пов`язаного з витоком газу за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 ) було складено Акт від 23.02.2021 року, в якому зокрема зафіксовані покази лічильника газу, які становлять 33609,380 м куб. (т.1, а.с.14). Акт від 23.02.2021 року підписаний споживачем ОСОБА_1 .

Відповідачами не спростовано належними доказами, що вказані в Акті від 23.02.2021 року покази лічильника газу (33 609,380 м куб). не відповідають тим даним, які передавалися споживачами (т.1, а.с.13).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника відповідачів на те, що покази лічильника, які зафіксовані в Акті від 23.02.2021 року, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження тих обставин, що встановлений на об`єкті споживання газу лічильник на час перевірки був в непридатному для використання стані, а положеннями п. 3 глави 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачений порядок визначення обсягу спожитого природного газу у випадку, якщо мало місце пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу саме з вини Оператора ГРМ

Відповідачами ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій не заявлялись клопотання щодо проведення судової експертизи щодо непридатності газового лічильника для використання.

За наданим позивачем розрахунком, заборгованість за поставлений природний газ становить 205 345 грн.30 коп.(т.1, а.с.13). Зазначений розрахунок відповідачами не спростований.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253 - 255 цього Кодексу (а саме, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 ЦК України).

Заява відповідачів про застосування позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки порушення, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги виявлено та зафіксоване Актом від 23.02.2021 року.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції згідно з п.2-4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» та стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованості за комунальну послугу в розмірі 205 342 гривень 30 копійок.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» задовольнити.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЗАПОРІЖГАЗ» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ», про стягнення заборгованості за комунальну послугу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» солідарно заборгованості за комунальну послугу в розмірі 205 342 (двісті п`ять тисяч триста сорок дві) гривні 30 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: С.В.Маловічко

І.В. Кочеткова