ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8644/21 Номер провадження 22-ц/814/2439/22Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Полтава

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №7 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 травня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 червня 2022 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №7 до ОСОБА_1 про зобов`язання припинити дії, які порушують права співвласників багатоквартирного будинку, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 7 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про припинення дій, які порушують права співвласників багатоквартирного будинку.

Позов мотивовано тим , що ОСОБА_1 здійснює реконструкцію квартири АДРЕСА_1 , в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

На претензію - попередження позивача про припинення незаконних дій по реконструкції квартир відповідач повідомив позивачу , що він будучи власником двох квартир здійснює будівельні роботи на підставі проектної документації та документу на їх проведення за наявності авторського та технічного нагляду на об`єкти будівництва, а тому його дії відповідають вимогам чинного законодавства .

Позивач вважає, що дії відповідача не узгоджуються з приписами чинного законодавства та порушують права співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідач здійснює реконструкцію житлових приміщень в нежитлові під магазин товарів повсякденного попиту . Відповідач за відсутності відповідних документів вносить зміни до систем комунікацій будинку електро-газо-водо-тепло- постачання та каналізації. Проводить реконструкцію не лише квартир а й підвального приміщення та прибудинкової території , що призводить до порушень правил експлуатації будинку, тим самим порушує права співвласників багатоквартирного будинку.

Ці обставини свідчать , що відповідач здійснює реконструкцію житлових квартир АДРЕСА_1 з порушенням чинного законодавства України, а саме, за відсутності рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про переведення вказаних житлових квартир з житлового фонду у нежитловий та за відсутності рішень вищого органу управління ОСББ №7 - загальних зборів, що відносяться до виключної компетенції загальних зборів ОСББ №7 щодо надання згоди на проведення реконструкції вищезазначених квартир в будинку та проведення будівельних робіт у підвальному та технічному приміщеннях де розташований вузол системи опалення будинку та на прибудинковій території.

Зважаючи на вищевикладене, з уточненими позовними вимогами відповідно до заяви від 27 вересня 2021 року, позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії які порушують права співвласників багатоквартирного будинку а саме припинити будівельні роботи по АДРЕСА_3 на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція квартир АДРЕСА_4 під магазин товарів повсякденного попиту без змін геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані та об`ємно просторових характеристик по АДРЕСА_3 від 30 квітня 2021 року №ПТ 68» а також будівельні роботи у підвальному та технічному приміщеннях де розташовані вузли систем опалення будинку та на прибудинковій території .

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу позову у сумі 2270.00 грн, та судовий збір у сумі 1135.00 грн - за подачу до суду заяви про забезпечення позову.

27 вересня 2021 року позивачем також була подана заява про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії ( відповідно до ст..150 ЦПК України)

В своїй заяві позивач просив заборонити відповідачу вчиняти будь-які будівельні роботи в квартирах АДРЕСА_1

06 жовтня 2021 року ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №7 про забезпечення позову залишено без задоволення.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 31 травня 2022 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №7 до ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Автозаводськго районного суду м.Кроеменчука Полтавської області від 16 червня 2022 року стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №7 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000.00 грн.

Не погодившись з вказаними рішеннями їх в апеляційному порядку оскаржив позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №7.

Апеляційна скарга обумовлена тим, що рішення не ґрунтується на доказах по справі. Позивач зазначає , що місцевий суд прийняв рішення не за позовними вимогами , адже відповідач не звертався до суду з позовною вимогою про невідповідність будівельних робіт, що виконує відповідач, дозвільній документації.

Апелянт просив рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 31 травня 2022 року скасувати, постановити нове , яким позовні вимоги позивача задовольнити . Додаткове рішення того ж суду від 16 червня 2022 року - скасувати , постановити нове, яким відмовити у стягненні з ОСББ №7 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 7000.00 грн.

16 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача , адвоката Олійник Л.М., в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення місцевого суду без змін. Також представник відповідача просила стягнути з апелянта на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статуту затвердженого загальними зборами ОСББ №7 протоколом від 1 травня 2016 року, комплексне обслуговування будинку за адресою АДРЕСА_5 (а.с.34-46)

ОСОБА_1 належать квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , розташовані на 1-му поверсі вказаного будинку.

Відповідач здійснює реконструкцію квартир у магазин товарів повсякденного попиту без зміни геометричних розмірів, їх фундаментів у плані та об`ємно-просторових характеристик у відповідності до проекту містобудівних умов та обмежень, затв. наказом № 113-муо від 18.03.2021 року, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ПТ 68, зареєстрованого у реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт.

21 липня 2021 року Правлінням ОСББ №7 було виготовлено претензію - попередження ОСОБА_1 щодо порушень співвласником статутних вимог ОСББ №7 та не виконання рішень загальних зборів , яке має вищу юридичну силу щодо інших рішень органів управління об`єднання .(а.с.47-49)

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 надано відповідь на претензію в якій він зазначає , що до компетенції ОСББ не входить вирішення питань щодо видання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності та будівельних норм.(а.с.50)

До отримання дозвільних документів в органі державного архітектурно-будівельного контролю відповідач не звертався до виконкому Кременчуцької міської ради за наданням дозволу на переведення житлових приміщень у нежитлові, і таке рішення виконком не приймав. Дозвільні документи, видані відповідачу органами архітектурно-будівельного контролю, позивач в судовому порядку не оскаржив.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Постановою КМУ № 1339 від 16 грудня 2020 року відновлено дію постанови № 553 «Про порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», згідно якої органи місцевого самоврядування отримали повноваження здійснювати архітектурно-будівельний контроль.

Постанова КМУ № 1340 від 23 грудня 2020 року «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду», передбачена ліквідація Державної інспекції містобудування і Державної сервісної служби містобудування. При цьому створюється Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ), як центральний орган виконавчої влади, що здійснюватиме архітектурно-будівельний контроль і нагляд у сфері містобудування без дозвільно-реєстраційних функцій.

Отже, здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду за дотриманням вимог державних будівельних норм та видання приписів про усунення порушень вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва належить до компетенції виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.

Пунктом 1.4.1. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затв. наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 75 від 17.05.2005 року, передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поверхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності (пункт 1.4.5. «Правил…»).

З метою здійснення контролю за технічним станом нерухомого майна виконком Кременчуцької міської ради Полтавської області 06.07.2018 року прийняв рішення № 789 «Про затвердження Порядку переведення житлових приміщень (квартир), що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежитлові в місті Кременчуці» (далі по тексту «Порядок»).

Відповідно до п. 4.1 «Порядку…» лише після отримання дозволу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на переведення житлового приміщення в нежитлове, та до початку виконання робіт, власник житлового приміщення зобов`язаний:

- отримати в органі державного архітектурно-будівельного контролю документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт;

- отримати містобудівні умови та обмеження;

- укласти договір зі спеціалізованим підприємством (фізичною особою-підприємцем) на вивіз будівельного сміття.

- дотримуватись погоджених графічних та текстових матеріалів з архітектурним рішенням фасаду та/або прибудови у формі кольорового ескізу та переліком робіт з реконструкції, які були подані разом з заявою.

Зі змісту ст. 5, 8, 14 Закону України «Про основи містобудування» та підпункту 3 пункту «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» випливає, що забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій виконавчими органами міських рад здійснюється, зокрема шляхом: урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій: урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; участі громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об`єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно частини 2 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 320 ЦК України, передбачає право власника на використання свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту.

Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Зважаючи на аналіз норм чинного законодавства судом встановлено, що дозвільні документи на реконструкцію квартир АДРЕСА_1 були видані відповідачу компетентним органом, а тому проведення будівельних робіт не може вважатись самовільним та неправомірним.

Відповідно до вимог ст.34 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно- будівельного контролю щодо обєктів будівництва.

Відповідно до Реєстру будівельної діяльності наявна інформація щодо права на виконання будівельних робіт відповідачем за відповідною дозвільною документацією, а отже відповідач проводив будівельні роботи на підставі дозвільних документів правомірно.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що будівельні роботи виконуються не у відповідності до наданих містобудівних умов та обмежень .

Апелянтом не було оскаржено в судовому порядку видачу дозвільних документів на реконструкцію приміщень квартир Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області , хоча, як вірно зазначено районним судом , Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради попередньо не надавав дозвіл на переведення квартир у нежитлове приміщення.

Тож, враховуючи викладені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку , що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відтак, колегія приходить до висновку , що апелянтом не спростовано висновків суду першої інстанції до яких він дійшов шляхом повного і всебічного з`ясування обставин справи .

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги суд не знаходить, тож, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення , а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №7 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 травня 2022 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2022 року.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов