Справа № 355/727/22
Провадження № 2/355/775/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Старенької С.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовною заявjю у якій просить зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на майно якого було накладено арешт постановами про арешт майна боржника державним виконавцем Баришівського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 27 квітня 2015 року номер запису про обтяження 9499759 та від 26 травня 2015 року номер запису про обтяження 9796176.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 .. Баришівським районним судом Київської області з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» стягнуто борг в сумі 19729 гривень 16 копійок В зв`язку з примусовим виконанням рішення суду 27 квітня 2015 року номер запису про обтяження 9499759 та 26 травня 2015 року номер запису про обтяження 9796176 державним виконавцем Баришівського РВ ДВС ГТУЮ в Київської області Парієм А.Г. було винесено постанову про накладання арешту на все рухоме та не рухоме майно її брата ОСОБА_2 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 її брат ОСОБА_2 помер. Після смерті брата відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно єдиним спадкоємцями якого є вона, оскільки дітей за життя її брат не мав одружений не був, їх батьки померли. При звернені до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_2 вона дізналась , що на все рухоме та нерухоме майно накладено арешт Баришівським РВДВС ГТУЮ в Київської області. На її запит Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) повідомив, що станом на 25 липня 2022 року у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна померлого ОСОБА_2 , а саме виконавче провадження 28 січня 2016 року завершено на підставі п.3 ч.1ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», водночас виконавче провадження у 2020 році було знищено за закінченням терміну зберігання, а тому надати копії постанов про накладання арешту на майно боржника ОСОБА_2 не мають можливості.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставини а також пояснила, що при житті її батьками було отримано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 з якого слід, що квартира належить на праві приватної спільної власності не тільки батькові та матері, а і їй ОСОБА_3 не був вписаний у це свідоцтво. Коли померли батьки та брат вона вирішила оформити належно право на спадщину. Однак у нотаріальній конторі її повідомили, що на все майно її брата накладено арешт, оскільки він не повернув борг стягувач. Під арешт потрапилаі квартира в якій він не був зареєстрований і не мав права власності на неї. Під час життя брат успадкував майно діда до якого входило будинок та земельна ділянка. Після смерті батьків, він спадщину до якої входила квартира не приймав, належним чином її не оформляв.

Представник відповідача від Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю.

Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи у повному об`ємі суд приходить до думки про часткове задоволення заявлених позовних вимог з таких підстав:

Згідно заяви ОСОБА_4 до голови виконкому народних депутатів Баришівського селищної ради слід, що він просить оформити квартиру у спільну часткову власність між членами сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».(а.с.65)

За розпорядженням органу приватизації слід, що заява ОСОБА_4 на приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_1 була задоволена.(а.с.64)

Як слід з копії свідоцтва про право власності на житло виданого 06 березня 1998 року Баришівською житлово експлуатаційною конторою при виконкомі Баришівської селищної ради слід, що кватира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .(а.с.63)

З копії технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності слід, що ОСОБА_4 зробив технічне дослідження квартири площа якої становить 77.70 кв.м..(.с.66)

Згідно довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення, а також розрахунку площі квартири що безплатно приватизується слід, що квартирі проживають ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 загальна площа квартири становить 77.70 кв.м.(а.с.67-68)

За довідкою Баришівського бюро технічної інвентаризації слід, що підставами виникнення право власності на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є свідоцтво про право власності видане Баришівською Житлово - експлуатаційною конторою при виконкомі Баришівської селищної ради 06 березня 1998 року зареєстроване Баришівським БТІ в книзі №5 реєстровий номер 1006, частка 1/1.(а.с.69)

Згідно копій свідоцтв про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.10, 61-62)

З паспорту позивачки слід, що вона є громадянкою України та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 10 листопада 2001 року.(а.с.5,21)

Відповідно копії свідоцтва про народження слід, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками її були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с.7)

Відповідно копії свідоцтва про народження слід, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .(а.с.9)

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 30 вересня 2006 року, після реєстрації шлюбу прізвище позивачка обрала ОСОБА_8 . (а.с.8)

З довідки завідуючої Баришівської державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. слід, що позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_2 , що фактично прийняв 1/9 частку після смерті батька та матері, але не оформив своїх спадкових справ в зв`язку з накладеною забороною на його все майно.(а.с.11)

Згідно довідки начальника Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ (м. Київ) вбачається, що станом на 25.07.2022 року у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна (померлого) ОСОБА_2 , дане виконавче провадження завершено 28.01.2016 року на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», борг не сплачено Виконавче провадження на підставі Правил ведення діловодства в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями було знищено у 2020 році.(а.с.12)

Як слід з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 18 березня 2009 року ОСОБА_2 вказано, що ОСОБА_9 який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 залишив заповіт на свого онука ОСОБА_2 куди входило 3/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель.(а.с.55)

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно слід, що ОСОБА_2 набув право власності на спадщину 3/5 будинку, який знаходиться у АДРЕСА_3 .(а.с.57)

З копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі слід, що за ОСОБА_2 отримав спадщину до якої входить будинок у АДРЕСА_3 від спадкодавця ОСОБА_9 який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідоцтво видане 18 березня 2009 року.(а.с.60)

З копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18 березня 2009 року слід, що на майно ОСОБА_9 будинок у АДРЕСА_3 , заборона відчуження об`єктів нерухомого майна відсутня. (а.с.59)

З копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно на 06 лютого 2007 року слід, що ОСОБА_9 згідно договору купівлі продажу від 13 жовтня 1981 року у приватній спільної часткової власності набував будинок у АДРЕСА_3 у 3/5 частині.(а.с.56)

Як слід з будинкової книги для прописок громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_3 , що в ньому був зареєстрований на час своєї смерті ОСОБА_2 з 27 червня 1997 року.(а.с.52-54)

За довідкою заступника Керівника напрямку «Кредитні картки та зарплатні проекти» ГО Соколюк І.О. слід, що борг ОСОБА_2 становить 47671.56 гривень.(а.с.51)

Згідно копії виконавчих листів, які були видані Баришівським районним судом Київської області з ОСОБА_2 був стягнутий борг на користь ПАТ Комерційний банк «Приват Банк». (32-50)

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Також, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ч.ч.1 2 ст. 56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Отже судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має право спільної власності як член сім`ї на квартиру у якій мали право спільної власності і її батьки, які померли. Вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину оскільки її брат ОСОБА_4 під час життя у свій час мав заборгованість перед банком яку було стягнуто судом. Під час виконання рішення суду на все майно ОСОБА_4 було накладено арешт який повинен був забезпечувати повернення боргу у сумі 47671 гривень. Підстави накладання арешту на квартиру позивачки стало відомо з відмови нотаріуса видати свідоцтво про спадщину з яких слід, що при житті ОСОБА_4 звернувся з заявою, про прийняття спадщини після смерті батьків. Однак, в подальшому належним чином свідоцтва про спадщину не отримав та зареєстрував у реєстрах. Виконавчі справи не збереглися були знищені за часом зберігання. Сама позивачка ОСОБА_1 будь яких боргів не має, на її майно арешту не накладено. На час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно позивача, порушується її право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом звільнення майна з-під арешту. Суду не надано відомостей щодо необхідності продовження накладеного арешту на майно позивачки, або ж наявності стосовно неї виконавчого провадження, в якому вона є боржником. З таких підстав необхідно зняти арешт з квартири у якій вона є власником в іншій частині позову необхідно відмовити, оскільки інше майно належить саме її братові ОСОБА_4 , право на яке належним чином оформлено свідоцтвом про право власності за заповітом після смерті його діда ОСОБА_9 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 30, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , яка знаходиться у власності ОСОБА_4 та членів його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складений 02 вересня 2022 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов