Справа №201/3142/22
Провадження № 2/201/2134/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 вересня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Помельнікової Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

30.05.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с.№3-6).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (а.с. №1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.06.2022р. було роз`єднано позовні вимоги, шляхом виділення в самостійне провадження вимог про стягнення аліментів (а.с. №16).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.06.2022р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№17).

Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 09.03.2013р. у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №80. Від даного шлюбу у них з чоловіком народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є малолітньою. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на життя та обов`язки, внаслідок чого почали виникати сварки. Подружні відносини між сторонами припинилися з листопада 2021р. та з цього часу почали мешкати окремо. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

Позивачка ОСОБА_1 в заяві до суду від 24.06.2022р. позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Також в цій заяві позивачка просила справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. №26).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначалися судом на 14.07.2022р. та 27.09.2022р., повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, втім, до суду повернулися конверти з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. №25, 30). Крім того, про дати судового засідання відповідач був повідомлений шляхом направлення sms-повідомлень, які ним отримані (а.с. №23, 31) та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. №34).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи 14.07.2022р. та 27.09.2022р. Втім, про причини неявки суд не сповістив, не надав і відзив на позовну заяву.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 27.09.2022р. за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 09.03.2013р. сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №80 (а.с.№7).

Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. №8).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через втрату почуття любові та поваги та, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів позивачки, з листопада 2021р., та з того часу не ведуть спільного господарства.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки, з листопада 2021р. (отже, більше, ніж півроку назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з листопада 2021р., тобто зі слів позивачки, відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив.

Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища позивачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки остання не виявила бажання повертати собі прізвище, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. № 5).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору при подачі позову у розмірі 992грн. 40коп. (а.с. №2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09.03.2013р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №80, між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , які мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору при подачі позову у розмірі 992грн. 40коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.