Справа № 700/459/22
Провадження № 2-о/700/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/459/22 провадження № 2-о/700/19/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту що має юридичне значення,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що 15.06.2022 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області через відділ обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян з метою отримання пенсії за віком, надавши документи, в тому числі трудову книжку та довідку № 161 від 14.06.2022 року, видану Трудовим архівом Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, в якій містяться записи із книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1990-2004 роки та дані про вироблені людино-дні в колгоспі ім. Леніна, КСГП ім.Леніна, ТОВ «Федюківське» с. Федюківка Лисянського району Черкаської області, однак 23.06.2022 року отримав відповідь (відмову) від ГУ ПФУ в Черкаській області про те, що в розрахунок пенсії не враховано період його роботи з 01.11.1990 року по 31.12.1996 року, оскільки у даних документах виявлено розбіжності у імені: а саме у довідці № 161 зазначено « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті громадянина України - « ОСОБА_3 ». Враховуючи те, що отримати інформацію, виправити чи відновити документи неможливо, так як вказана інформація знаходиться лише в Трудовому архіві Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, а установа, яка видала документи з помилковим написанням імені ліквідована, а тому змушений звернутися до суду із даною заявою.

У судове засідання заявник не з`явився, у заяві просив розглянути справу без його участі та задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення заяви покладається на розсуд суду.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, перевіривши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з архівною довідкою № 161 від 14.06.2022 року Трудового архіву Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, у документах архівного фонду колгоспу ім. Леніна, КСГП ім. Леніна ТОВ «Федюківське» с. Федюківка Лисянського району Черкаської області у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1990-2004 роки є дані про кількість відпрацьованих людино-днів на ОСОБА_4 .

Із паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 19.08.2004 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.07.1962 року, трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 від 01.11.1990 року, встановлено, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено - « ОСОБА_1 ».

Відповідно до довідки Вотилівського старостинського округу виконавчого комітету Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 30.06.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно був зареєстрований та проживав у с. Федюківка Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Федюківка Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області ніколи не був зареєстрований та не проживав.

Крім того, матеріали справи містять засвідчені старостою Вотилівського старостинського округу Вишнівецькою Ю. заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 30.06.2022 року, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працював у с. Федюківка, в колгоспі «ім. Леніна» Лисянського району Черкаської області у період часу з 01.11.1990 по 31.12.1996 року.

Із відповіді на заяву ОСОБА_1 від 15.06.2022 року № 222, відділом Управління обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Черкаській області 23.06.2022 року відмовлено заявнику у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Через розбіжності у вищевказаних документах заявник позбавлений можливості звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення йому пенсії за віком.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи в порядку окремого провадження, а саме справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що обставини, які викладені заявником у заяві знайшли своє підтвердження у наданих суду доказах, а тому суд вважає за можливе встановити факт, що записи в архівній довідці № 161, виданій Трудовим архівом Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області 14.06.2022 року, яка містить дані із книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1990-2004 роки та відомості про вироблені людино-дні « ОСОБА_4 » дійсно належить « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12,13,81,229, 258, 259,263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що записи в архівній довідці № 161 від 14.06.2022 року, виданій Трудовим архівом Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 , яка містить дані із книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1990-2004 роки та дані про вироблені людино-дні « ОСОБА_5 » належить « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб