Справа № 214/8393/20
2-п/214/15/22
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року по цивільній справі №214/8393/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року; скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування вимог заяви відповідач зазначив, що про наявність в провадженні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини він не знав, жодних повісток про виклик до суду, копії позову з додатками не отримував, а відтак не мав об`єктивної можливості з`явитись до суду. Про прийняття вказаного заочного рішення він дізнався 07 вересня 2021 року, коли отримав копію рішення у суді. 08 вересня 2021 року він ознайомився з матеріалами вище вказаної справи, при цьому докази того, що він повідомлений про розгляд справи належним чином в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідач зазначив, що з 16 січня 2021 року він був поза межами України, що підтверджується довідкою Польської компанії «Транслогістик Славомир Хащак» від 31 серпня 2021 року. Наразі перетин кордону він здійснює з пред`явленням «Карти побуту», в якій відмітки про перетин кордону не проставляються. Таким чином, він не мав жодної можливості оскаржити вказане заочне рішення суду, оскільки перебував за кордоном. На його переконання, при ухваленні рішення суд не врахував всіх обставин справи, не з`ясував питання доцільності надання подружжю строку на примирення з огляду на наявність у них спільної малолітньої дитини. Щодо стягнення аліментів, відповідач зазначає, що він завжди утримував сина та продовжує це робити, син проживає у квартирі разом з ним. Крім того, між ним та дружиною ніколи не ставилось питання сплати аліментів щодо утримання їхньої дитини, оскільки він як батько завжди його забезпечував всім необхідним в добровільному порядку. Відповідач бажає зберегти їх сім`ю, оскільки, на його переконання, почуття любові та поваги один до одного вони не втратили та їх шлюб ще можна зберегти.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року (головуючий суддя Євтушенко О.І.) заяву про перегляд заочного рішення суду прийнято до розгляду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №512 від 19 липня 2022 року та протоколу матеріали заяви передано в провадження судді Ткаченку А.В., яку прийнято ним до свого провадження та призначено до розгляду ухвалою від 25 липня 2022 року.

З огляду на зазначені відповідачем причини пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 15 квітня 2021 року, отримання відповідачем копії заочного рішення 07 вересня 2021 року, з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд вважає за можливе поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення як такий, що пропущений з поважних причин.

Будучи присутньою в судовому засіданні під час розгляду справи під головуванням судді Євтушенка О.І., позивач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду. Зазначила, що з ОСОБА_1 вона не проживає понад 2 роки, збереження їх сім`ї та шлюбу на майбутнє вважала неможливим. Крім того, з 29 вересня 2021 року вона перебуває в шлюбі з іншим чоловіком. Вказані обставини виключають доцільність перегляду зазначеного рішення суду. У подальшому правом на участь в судовому засіданні позивач не скористалась, направивши на електронну пошту суду заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні. Попередньо висловлену позицію підтримала.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належними чином. Від відповідача на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи за його заявою про перегляд заочного рішення суду за його відсутності та за відсутності представника у зв`язку із закінченням строку дії договору про надання правничої допомоги. На задоволенні заяви наполягав.

За даних обставин, з урахуванням висловленої сторонами позиції, суд вважає за можливе заяву розглянути за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи позицію сторін, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

З аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Отже, для скасування заочного рішення суду належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/8393/20 (головуючий суддя Євтушенко О.І.), позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено: розірвано шлюб, укладений між ними та зареєстрований 16 червня 2017 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №239; присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07 грудня 2020 року і до повноліття дитини. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради №15039 від 11 грудня 2020 року (а.с.15) та зазначено в заяві про перегляд заочного рішення суду відповідачем, судом неодноразово направлялись повістки про його виклик до суду, судові та позасудові документи, які повернуто на адресу суду без вручення з відмітками «адресат відсутній». Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем долучено акт, засвідчений ТОВ «Житлосервіс-КР» від 20 вересня 2021 року (а.с.44) на підтвердження дійсності його проживання за адресою реєстрації, що в черговий раз підтверджує факт належного його повідомлення судом про розгляд справи.

Разом з тим, із долучених відповідачем до заяви доказів слідує, що ОСОБА_1 перебував за кордоном, працюючи в компанії «Транслогістик Сламомир Хащак», Республіка Польща в періоди з 16 січня 2021 року по 30 квітня 2021 року, та з 31 травня 2021 року по 16 серпня 2021 року. Таким чином, безпосередньо з моменту відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ухвалення рішення (15 квітня 2021 року) він перебував за кордоном, однак це не позбавляло його можливості спілкуватись з ОСОБА_2 та підтримувати з нею стосунки, приймати участь в матеріальному забезпеченні їх спільного сина. Крім того, у заяві відповідач не заперечував факт погіршення між ним та ОСОБА_2 стосунків, її незрозумілу поведінку, що кінцево призвело до їх роздільного мешкання, а тому міг допускати можливість пред`явлення нею цього позову. Разом з тим, доведеність факту його перебування за кордон визначає поважність причин його неприбуття до суду та не подання відзиву протягом визначеного законом строку.

Однак, відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення. Вирішуючи спір, суд в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Доказів, як б свідчили про відсутність між сторонами спору про утримання їх спільної дитини, у тому числі доказів надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку, він суду не надав.

Що стосується розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне зазначити, очевидним є те, що спір між сторонами виник з приводу особистих немайнових відносин, і відновлення реєстрації шлюбу без наміру й можливості відновлення сімейних відносин не ґрунтується на нормах СК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Перевіряючи дійсні підстави та обставини подання ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення суду від 15 квітня 2021 року, суд враховує, чи буде її задоволення виправданим при обставинах, що змінились з часу його ухвалення, і чи відповідатиме це вимогам п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовим принципами, які мають скеровувати тлумачення ст.6 Конвенції, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя. Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів, тобто остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Водночас скасування рішення суду, яке вже частково виконано, може (поряд з іншими обставинами) свідчити про зведення принципу res judicata нанівець (п.35 Рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України» (заява № 61333/00).

У ході розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду від 15 квітня 2021 року судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 29 вересня 2021 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №940 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 вересня 2021 року, а.с.56). До того ж позивач категорично заперечувала проти скасування заочного рішення, оскільки можливість збереження сім`ї з відповідачем наразі є виключеною.

З огляду на обставини перебування позивача у шлюбі з іншим чоловіком, суд вважає, що перегляд заочного рішення та його скасування зі сплином часу без наміру відновлення сімейних відносин є правомірним випадком обмеження права на доступ до суду, оскільки в інакшому випадку дестабілізує приватноправові відносини позивача.

Хоча й дане рішення ухвалене з певними процесуальними порушеннями щодо належності повідомлення відповідача, однак за відсутності доказів, які б мали істотне значення для вирішення спору, його скасування призведе до порушення принципу верховенства права через викривлення таких його складників, як правова визначеність правовідносин. Відтак суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та обставин, які б виправдували необхідність повторного перегляду справи.

Приймаючи рішення, суд визнає той факт, що дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Разом із тим, надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення. Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя. Правова позиція з цього приводу була висловлена Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2022 року у справі №2-4744/11, від 19 лютого 2020 року у справі №2-1931/10 та від 24 лютого 2021 року у справі №1306/8251/2012.

Всі інші доводи та мотивування, наведені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду від 15 квітня 2021 року. У зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачеві оскаржити рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року по цивільній справі №214/8393/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати підписання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу суду складено та підписано 14 вересня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко