Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2334/13-ц
Провадження № 8/376/7/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2022 р.

Суддя Сквирського районного суду Київської області Віговський С.І., розглянувши у заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 грудня 2013 року у цивільній справі №376/2334/13-ц за нововиявленими обставинами, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 (далі заявник, позивач) звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 грудня 2013 року у цивільній справі № 376/2334/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сквирської міської ради Київської області про визнання незаконними та скасування рішень відповідача та визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, за нововиявленими обставинами на підставі п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

У заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявник просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 грудня 2013 року у цивільній справі № 376/2334/13-ц за нововиявленими обставинами, а також скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили (п. 2 ч. 1 ст. 424 ЦПК України).

З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України).

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.

Аналіз п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, а також наведеної судової практики дає підстави для висновку, що заяву про перегляд судового рішення, зокрема, за нововиявленими обставинами, може бути подано з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли ухвала у кримінальному провадженні набрала законної сили, в межах десятирічного строку з дня набрання таким судовим рішенням (ухвалою) законної сили, однак, за наявності зазначення у заяві достатніх, об`єктивних та непереборних обставин та надання відповідних доказів для поновлення відповідного пропущеного строку.

Згідно ч. 3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне клопотання заявника про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, - залишити без розгляду у зв`язку з пропущенням процесуального строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі (п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи № 376/2334/13, в ній міститься копія ухвали Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/249/20 від 16 липня 2021 року згідно якої суд, на підставі досудового розслідування кримінального провадження №0000485 встановивши факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, ухвалив кримінальне провадження №0000485 від 13.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

30 вересня 2021 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Ткаченка С.О. залишив без задоволення, а ухвалу Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/249/20 від 16 липня 2021 року залишив без змін.

Таким чином, ухвала Сквирського районного суду Київської області у справі №376/249/20 від 16 липня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000485 від 13.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності набрала законної сили 30 вересня 2021 року.

Підставою для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами заявник зазначає саму лише вказівку на п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України яка визначає, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Водночас, як було зазначено судом вище, згідно п. 2 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення, зокрема, за нововиявленими обставинами, може бути подано з підстави визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли ухвала у кримінальному провадженні набрала законної сили, за наявності зазначення у заяві достатніх, об`єктивних та непереборних обставин та надання відповідних доказів для поновлення відповідного пропущеного строку.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ст. 122 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

За ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Оскільки ухвала Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/249/20 від 16 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000485 від 13.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності набрала законної сили ще 30 вересня 2021 року, проте заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 грудня 2013 року у цивільній справі № 376/2334/13-ц за нововиявленими обставинами лише вберезні 2022 року, тобто, з пропущенням тридцятиденного строку визначеного п. 2 ч. 1 ст. 424 ЦПК України, тоді як граничний строк подачі вказаної заяви сплив 29 жовтня 2021 року.

При цьому, як вбачається із заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами достатніх, об`єктивних та непереборних обставин для поновлення відповідного строку, який пропущений заявником більш ніж на п`ять місяців з дня набрання ухвалою Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/249/20 від 16 липня 2021 року законної сили (30 вересня 2021 року), у клопотанні не наводиться; до клопотання ним також не додано жодних належних доказів які б свідчили про те, що строк подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами пропущено з поважних причин.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (пункт 52 рішення).

За цих підстав Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (пункт 53 цього ж рішення).

Аналогічні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99) та у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 126, 127, 423, 424, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 грудня 2013 року у цивільній справі № 376/2334/13-ц за нововиявленими обставинами, - залишити без розгляду у зв`язку з пропущенням процесуального строку звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. І. Віговський