Провадження № 22-ц/801/1201/2022;№ 22-ц/801/1202/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 рокуСправа № 127/27884/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Голоти Л.О.

за участю секретаря Олійник Г.Є.

учасники справи:

позивач: Державний концерн «Укроборонпром»;

відповідач: Первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Електричні системи»;

треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_1 , Державне підприємство «Електричні системи»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства "Електричні системи" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2022 року, повний текст якого складений 14 лютого 2022 року та на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2022 року, постановлених у приміщенні того ж суду під головуванням судді Іщук Т.П. у цивільній справі за позовом Державного концерну "Укроборонпром" до Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства "Електричні системи" за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_1 та Державного підприємства "Електричні системи" про визнання протиправним та скасування рішення, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року Державний концерн "Укроборонпром" (далі - ДК «"Укроборонпром") звернувся до суду з позовом до Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства "Електричні системи" (далі - ППОП ДП «Електричні системи») про визнання протиправною та скасування вимоги №11 від 23.09.221 року про розірвання контракту з директором ДП «Електричні мережі» ОСОБА_1 . Вказав, що 01 жовтня 2021 року до ДК «Укроборонпром» надійшла вимога ППОП ДП «Електричні системи» № 11 від 23 вересня 2021 року про розірвання контракту з директором ДП «Електричні системи» Герилом В. М. Зазначило, що на ДП «Електричні системи» діє декілька профспілок, однією із яких є відповідач, а іншою Первинна профспілкова організація ДП «Електричні системи», проте питання про розірвання контракту з ОСОБА_1 між ними не узгоджувалось. Посилаючись на те, що одноосібна вимога відповідача про розірвання контракту із директором підприємства суперечить ст. 10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» внаслідок відсутності узгодження між профспілковими організаціями на відповідному рівні договірного регулювання своїх дій та призводить до порушення гарантій працівника, визначених відповідними нормативними актами і позбавляє ДК «Укроборонпром» правових підстав для припинення трудового договору, просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу ППОП ДП «Електричні системи» № 11 від 23 вересня 2021року про розірвання контракту із директором ДП «Електричні системи» ОСОБА_1 . Також просив суд залучити до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_1 і ДП «Електричні системи».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ДП «Електричні системи» та ОСОБА_1

30.11.2021 року ДК «"Укроборонпром" заявою змінив предмет позову ,просив суд визнати протиправним та скасувати рішення ППОП ДП «Електричні системи» про вимогу до ДК «Укроборонпром» розірвати трудовий договір (контракт) із директором ДП «Електричні системи « з ОСОБА_1 , оформлене протоколом засідання профспілкового комітету ППОП ДП «Електричні системи» від 22 вересня 2021 року, на підставі якого направлено відповідну вимогу від 23 вересня 2021 року №11.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року заява ДК «Укроборонпром» про зміну предмету позову прийнята до розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2022 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення виборного органу ППОП ДП «Електричні системи» про вимогу до ДК «Укроборонпром» про розірвання трудового договору (контракту) із директором ДП «Електричні системи» Герилом В.М., оформлене протоколом засідання ППОП ДП «Електричні системи» від 22 вересня 2021 року. Стягнуто з ППОП ДП «Електричні системи» на користь ДК «Укроборонпром» у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2270 грн.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду від 23.02.2022 року заяву представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Кашпрук О.В. про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з ППОП ДП «Електричні системи» на користь третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_1 12 825 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ППОП ДП «Електричні системи», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати, а у справі ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Також просила скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог про стягнення на користь третьої особи ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу. Вказала, що судом безпідставно застосовано висновки постанови Верховного суду від 11.12.2019 року у справі №266/4331/17, оскільки ці висновки стосуються виключно застосування ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» щодо узгодженого представництва інтересів найманих працівників при підписані колективного договору за наявності на підприємстві декількох профспілок і не йдеться про обов`язок однієї незалежної профспілки узгоджувати з іншою рішення про вимогу розірвання контракту із директором підприємства. В оскаржуваному рішенні суд не вказав, у чому саме полягало порушення прав іншої профспілки прийняттям рішення про внесення вимоги про розірвання контракту з директором.

У додатковому рішенні, стягуючи на користь третьої особи ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд не дослідив та не надав правової оцінки тим обставинам, що правова допомога надана ОСОБА_1 адвокатом полягала у зборі інформації та наданні пояснень стосовно дотримання ним норм трудового законодавства та умов колективного договору, не пов`язана із даною справою. Крім того, в порушення ст. 134 ЦПК України, у своїх письмових поясненнях від 15.11.2021 року ОСОБА_1 не навів попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання про зменшення судових витрат відповідач не подав, так як суд не повідомив його про дату і час ухвалення додаткового рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ДК «Укроборонпром» вважає рішення та додаткове рішення суду законними і обгрунтованими, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Кашпрук О.В. вважає рішення та додаткове рішення суду законними і обгрунтованими, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Суд встановив, що 12 грудня 2017 року між ДП «Електричні системи» в особі директора та представником трудового колективу ДП «Електричні системи» укладений колективний договір на 2017-2019 роки, зареєстрований Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради 13 грудня 2017 року №410, до якого надалі

були внесені зміни, що погоджені радою трудового колективу підприємства протоколом №6 від 01 вересня 2020 року, протоколом №7 від 14 вересня 2020 року, протоколом від 11 травня 2021 року.

На підставі наказу ДП «Електричні системи» №108-од від 29.05.2020 року ОСОБА_1 з 29 травня 2020 року виконував обов`язки директора ДП «Електричні системи».

Наказом №871 к від 22.10.2020 року з 23 жовтня 2020 року він був призначений на посаду директора ДП «Електричні системи» та приступив до виконання обов`язків за контрактом на цій посаді.

З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що на ДП «Електричні системи» діють дві профспілкові організації: Первинна профспілкова організація ДП «Електричні системи», дата запису про проведення державної реєстрації 14 липня 2020 року та Первинна профспілкова організація працівників ДП «Електричні системи», дата запису про проведення державної реєстрації 14 вересня 2021 року. Жодна із вказаних профспілок не є стороною колективного договору з боку працівників на 2017-2019 роки зі змінами, не брала участі у його укладенні та не визначала конкретні зобов`язання.

22 вересня 2021 року на засіданні профспілкового комітету ППОП ДП «Електричні системи» прийняте рішення про направлення до ДК «Укроборонпром» вимоги про розірвання трудового договору (контракту) із директором ДП «Електричні системи» ОСОБА_1 , який, як вказано, систематично порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю та колективні договори та угоди.

01 жовтня 2021 року до ДК «Укроборонпром» надійшла вимога Первинної профспілкової організації працівників ДП «Електричні системи» про розірвання контракту із директором ДП «Електричні системи» ОСОБА_1 .

При цьому, позиція керівного органу Первинної профспілкової організації ДП «Електричні системи» щодо необхідності звернення до ДК «Укроборонпром» із вимогою про розірвання трудового договору (контракту) із директором ДП «Електричні системи» ОСОБА_1 не враховувалася.

Постановляючи рішення у справі суд ,посилаючись на висновки Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 266/4331/17 щодо застосування відповідних норм права, виходив з того, що відповідач при прийнятті рішення щодо внесення вимоги про розірвання контракту із директором ДП «Електричні системи» з метою уникнення прийняття рішення, яке б можливо суперечило правам та інтересам членів іншої профспілкової організації , не узгоджував свої дії із виборним органом іншої профспілки, що діє підприємстві, чим порушив вимоги Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 247 КЗпП України та недотримав необхідну процедуру для реалізації наданого законом права на внесення вимоги про розірвання трудового договору з директором ДП «Електричні системи». Суд виходив із того, що зазначений висновок ВС хоча і стосується інших підстав спору, але підлягає застосуванню до даних правововідносин, адже роз`яснює ,що необхідність узгодження декількома профспілками підприємства власних дій є необхідною умовою дотримання співпраці профспілок для забезпечення інтересів усіх членів профспілкових організацій підприємства, що не залежить від кількісного складу членів профспілок та від оцінки дій одна одної.

Оскільки відповідач не узгоджував свої дії по прийняттю рішення про внесення вимоги про розірвання контракту із директором із іншою профспілковою організацією ,що діє на вказаному підприємстві, можна стверджувати про порушення ним вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» , ст. 247 КЗпП України та недотримання необхідної процедури для реалізації наданого законом права на внесення вимоги про розірвання трудового договору з директором ДП «Електричні системи».

Постановляючи додаткове рішення, суд виходив з того, що рішенням Вінницького міського суду від 09.02.2022 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі, третя особа без самостійних вимог з боку позивача ОСОБА_1 підтримував позов і користувався правничою допомогою , а тому з відповідача на його користь слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Вказані витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом даної справи, відповідають обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних нею робіт, їх розмір є обгрунтованим та пропорційним , докази про їх неспівмірність у матеріалах справи відсутні, а клопотання про зменшення розміру цих витрат відповідачем не заявлялось..

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи по рішенню і додатковому рішенню , які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог і стягнення додаткових витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваному рішенні суд не вказав, у чому саме полягало порушення прав іншої профспілки внаслідок неузгодження дій щодо прийняття рішення про внесення вимоги про розірвання контракту з директором, не заслуговують на увагу.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Законом України «Про колективні договори і угоди», Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та іншими нормативно-правовими актами.

Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки (стаття 2, частини перша, друга статті 246 КЗпП України).

Права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 КЗпП України).

Згідно зі статтею 45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації.

Перелік повноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації передбачений статтею 247 КЗпП України, пунктом 9 якої передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.

Таким чином, оскарження власником або уповноваженим ним органом до суду рішення органу профспілки про вимогу розірвання трудового договору з керівником, передбачено законом у випадку наявності лише самої незгоди власника з таким рішенням , незалежно від мотивів такої незгоди чи наявності порушення його прав чи прав іншої профспілки.

Оскільки позов пред`являвся не згідним із вимогою власником, судом при розгляді справи застосовувались висновки Верховного Суду щодо застосування до даних правовідносин відповідних норм ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», КзПП України, доводи скарги про не зазначення конкретизацію судом у чому саме полягало порушення прав іншої профспілки , є безпідставними.

Пред`являючи на підставі статті 33 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" Державному Концерну «Укроборонпром» вимогу про розірвання трудового договору з директором ДП «Електричні системи» Герилом В.М., ППОП ДП «Електричні системи» посилалася на те, що директор зазначеного підприємства порушує законодавство про працю, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" у частині гарантій діяльності профспілки, а також умови укладеного колективного договору. При цьому, вимогу про розірвання контракту з директором ОСОБА_1 з іншою діючою на підприємстві профспілковою організацією ППО ДП «Електричні системи», відповідач не узгоджував.

Разом із тим, за наявності на підприємстві, установі, організації декількох профспілкових організацій, які здійснюють представництво і захист прав та інтересів членів профспілок, їх виборні органи на відповідному рівні договірного регулювання повинні узгоджувати свої дії за для досягнення своїх статутних цілей і завдань в питанні захисту інтересів членів своїх профспілок для уникнення можливого прийняття рішення, яке б суперечило правам та інтересам членів іншої профспілкової організації, оскільки за законом профспілки є рівними у своїх правах.

Вказаний висновок, висловлений Верховним Судом у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 266/4331/17, який відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи що на ДП «Електричні системи» діють дві профспілкові організації: Первинна профспілкова організація ДП «Електричні системи» та Первинна профспілкова організація працівників ДП «Електричні системи», які здійснюють представництво і захист прав та інтересів членів профспілок, їх виборні органи на відповідному рівні договірного регулювання повинні узгоджувати свої дії за для досягнення своїх статутних цілей і завдань в питанні захисту інтересів членів своїх профспілок для уникнення можливого прийняття рішення, яке б суперечило правам та інтересам членів іншої профспілкової організації, що не впливає на рівність у правах кожної профспілки.

Оскільки відповідач не узгоджував свої дії для прийняття рішення щодо внесення вимоги про розірвання контракту із директором ДП «Електричні системи» Герилом В.М. із Первинною профспілковою організацією ДП «Електричні системи», суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування зазначеного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно застосовано висновок постанови Верховного суду від 11.12.2019 року у справі №266/4331/17, оскільки він стосується виключно ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», є непереконливими, оскільки у справі № 266/4331/17 хоча і дещо інші підстави спору, але він роз`яснює застосування положень вказаного закону в загальному що стосуються необхідності узгодження декількома профспілками підприємства власних дій , як необхідної умови дотримання співпраці профспілок для забезпечення інтересів усіх членів профспілкових організацій підприємства, що не залежить від кількісного складу членів профспілок та від оцінки дій одна одної.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду не заслуговують на увагу, підстави для його скасування ,передбачені законом, не вбачаються ,а тому останнє підлягає залишенню без змін.

Стягуючи додатковим рішенням з відповідача на користь третьої особи ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, суд виходив з того, що рішенням Вінницького міського суду від 09.02.2022 року позов ППОП ДП «Електричні системи» задоволений у повному обсязі, а третя особа з боку позивача ОСОБА_1 в ході розгляду справи підтримував позов та користувався професійною правничою допомогою у розмірі 12 850 грн., що відповідає обсягу наданих послуг та виконаних робіт. Їх розмір є обгрунтованим та пропорційним , докази їх неспівмірності відсутні і клопотання про зменшення розміру цих витрат відповідач не подавав.

Доводи апеляційної скарги про те, правова допомога надана ОСОБА_1 адвокатом Кашпрук О.В., не пов`язана із даною справою, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу від 14.02.2022 року додано акт передачі-прийняття результатів професійної правничої допомоги у цивільній справі №127/27884/21, відповідно до якого адвокатом Кашпрук О.В. неодноразово ознайомлювалась із матеріалами цивільної справи №127/27884/21, приймала участь у двох судових засіданнях у вказаній справі, готувала пояснення третьої особи та відзив, зверталась із адвокатськими запитами до ДП «Електричні системи» та ППОП ДП «Електричні системи».

Таким чином, адвокатом Кашпрук О.В. надавалась професійна правнича допомога ОСОБА_1 безпосередньо у цивільній справі №127/27884/21 , проведена нею робота охоплюється суттю заявленого предмету спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення ст. 134 ЦПК України, у своїх письмових поясненнях від 15.11.2021 року ОСОБА_1 не навів попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу спростовуються матеріалами справи, з яких, зокрема з письмових пояснень ОСОБА_1 від 15.11.2021 року вбачається, (а.с. 116-127 Т. 1) що його інтереси представляє адвокат Кашпрук О.В., вартість години роботи якої становить 900 грн., орієнтовно витрати на правничу допомогу можуть становити 20 000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги правильні висновки суду не спростовують і не впливають на законність прийнятого судом рішення та додаткового рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки підстави для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення та додаткового рішення суду не наведені , рішення та додаткове рішення суду ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому згідно ст. 375 ЦПК України апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а вказані рішення та додаткове рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства "Електричні системи" залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2022 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Голота Л.О.