ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1257/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/6914/21 Категорія: 308000000 Демчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Черкаська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14.07.2022 (повний текст складено 19.07.2022, суддя в суді першої інстанції Демчик Р.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, про визнання наймачем житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у листопаді 2021 року до суду з вищевказаним позовом, яким просила визнати її наймачем квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи про те, що на підставі ордеру на жилу площу для малосімейних №302-44 від 06.11.2006 її чоловіку ОСОБА_2 , по АДРЕСА_2 було надано кімнату АДРЕСА_3 . Рішенням Черкаської міської ради від 02.06.2011 №2-548 гуртожиток по АДРЕСА_2 передано на баланс міста. В подальшому, на правах членів сім`я в кімнату вселились та були зареєстровані позивач, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 07.03.2019 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Відповідно до довідки ТОВ «УК «Нова якість» на даний час наймачем кімнати АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 . На час подання позову відповідач ОСОБА_3 в кімнаті не проживає та не зареєстрована, але залишається бути наймачем. Відповідач ОСОБА_2 в квартирі лише зареєстрований, але не проживає. Позивач звернулася до Черкаської міської ради із заявою про визнання її наймачем спірної квартири, але їй було відмовлено. Відповідачі у справі також не надають згоди на визнання позивача наймачем жилого приміщення, що, з урахуванням приписів ст.ст. 63, 106 ЖК України обумовило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14.07.2022 позов у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що позивач не довела, що вона є членом сім`ї наймача.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано 17.08.2022 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги у справі. Скаржник вказує, що суд надав оцінку доводам відзиву міської ради, попри те, що його підписано неповноважним представником. Співвідповідачі, які проживають у спірному житловому приміщенні, надають згоду на визнання позивача його наймачем, отже міська рада, за нормами житлового та цивільного законодавства зобов`язана формально закріпити такий правовий статус у позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу Черкаська міська рада просила суд апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що 06.11.2006 ЖБФ «Обрій-1» корпорації Укрбуд було видано ордер на жилу площу в гуртожитку для малосімейних № 302-44. Такий ордер виданий ОСОБА_2 на право зайняття сім`єю з 1 особи жилої площі в гуртожитку для малосімейних в АДРЕСА_4 .

15.09.2007 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.03.2019.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.02.2021 №2735-01-10 за адресою АДРЕСА_5 , станом на 16.02.2021 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.12.2010 по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.02.2011 по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 13.09.2013 по теперішній час.

Як вбачається з довідки ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 17» від 25.10.2021 наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , заборгованість за житлово-комунальні послуги відсутня.

З копії листа директора Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради Удод І.І. від 19.05.2021 №5379-2 вбачається, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 про зміну договору найму відмовлено, оскільки вона не є членом сім`ї наймача та, враховуючи факт зняття наймача квартири ОСОБА_3 з місця проживання за адресою АДРЕСА_5 , з 10.06.2016, постійно не проживає і не веде з ОСОБА_1 спільного господарства. Крім того, документів, що підтверджують згоду на зміну договору найму наймача ОСОБА_3 та інших членів сім`ї ОСОБА_1 не подані, тому відсутні підстави для зміни договору найму з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

Листом №1005-2 від 22.02.2022 департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради повідомив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що, виходячи з ситуації, що склалася, наймач квартири ОСОБА_3 , знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 , з 10.06.2016, отже постійно не проживає і не веде з ОСОБА_1 спільне господарство.

Позивач порушує перед судом питання про визнання її наймачем спірного житлового приміщення, так як вважає, що на даний час має відповідні права щодо зазначеного житла.

Правовідносини, наявні між сторонам у справі на підставі вищенаведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

За змістом ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст. 816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо користування житлом.

Частина 1 статті 64 ЖК України встановлює, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З урахуванням викладеного, оскільки позивач до спірного приміщення вселилася, як дружина (член сім`ї) тогочасного наймача ОСОБА_2 , вона набула законне право користуватися відповідним житловим приміщенням нарівні з наймачем.

При цьому подальша зміна особи наймача на зазначені права позивача в цій справі, як особи, що на законних підставах набула права проживати у житловому приміщенні, не впливає, адже норми законодавства не пов`язують втрату права користування житловим приміщенням зі зміною особи наймача.

Жодних доказів того, що позивач незаконно вселилася у спірне житлове приміщення матеріали справи не містять та учасники справи про вказану обставину не зазначають.

Так згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК України). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Відтак висновки суду першої інстанції про те, що позивач не довела, що вона є членом сім`ї наймача, покладені в основу вирішення спору у справі, є помилковими та такими, що суперечать обставинам справи.

Далі, за змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Водночас, згідно ч.1 ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Саме вказана норма житлового права регламентує питання, які позивач у цій справі порушує перед судом, про заміну особи наймача в договорі найму житлового приміщення.

Так особа вправі вимагати визнання її наймачем у разі, зокрема, наявності згоди на це наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним.

Однак за обставин цієї справи та пояснень самої сторони - ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції, поточний наймач ОСОБА_3 знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 (спірне житлове приміщення), з 10.06.2016 та наразі проживає у іншому житлі, яке належить їй на праві власності. Також ОСОБА_3 пояснила колегії суддів, що її син, відповідач у справі ОСОБА_2 , хоч і є зареєстрованим у спірній кімнаті, але фактично проживає у іншій квартирі, яка належить йому на праві власності.

При цьому згідно вимог ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення з вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Отже, фактично договір найму житлового приміщення, укладений з наймачем ОСОБА_3 , у розумінні вимог ч.2 ст.107 ЖК України є розірваним, оскільки наймач змінила місце свого постійного проживання на інше, та на даний момент житлове приміщення за адресою кімната АДРЕСА_1 по суті не має наймача.

Отже поточний наймач не може дати згоду позивачу на визнання її наймачем, як передбачено ст. 106 ЖК України, чого помилково не врахував орендодавець, відмовляючи позивачу у задоволенні вимог про визнання наймачем.

Інша повнолітня особа, яка зареєстрована в даному житлі, але фактично не проживаюча, про що підтвердили сторони у справі, - ОСОБА_2 , у розумінні вимог ч.2 ст.107 ЖК України розірвала договір найму цього житла з моменту свого вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті .

Одночасно, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до п.2.1 Положення про департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради від 22.08.2019 №2-4723, департамент здійснює зміну договорів найму неприватизованих жилих приміщень у будинках (гуртожитках) комунальної власності, держаних на баланс ОСББ та інших недержавних (некомунальних) підприємств, установ, організацій. Також, згідно з п.1.3 цього ж положення департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради є самостійною юридичною особою.

За змістом ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду (як у даній справі) здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, наймодавцем за яким є житлово-експлуатаційна організація (а в разі її відсутності відповідне підприємство, установа, організація).

Відтак, враховуючи вищенаведені вимоги ст. 61 ЖК України та Положення про департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради від 22.08.2019 №2-4723, орендодавцем у даному випадку є саме вказаний департамент, який, як окрема юридична особа, наділений повноваженнями укладати договори найму щодо громадського житлового фонду.

Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач; ч.2 ст.51 ЦПК України - якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У даній справі встановлено, що позовні вимоги спрямовані на зобов`язання орендодавця здійснити заміну особи орендаря за договором найму житлового приміщення, однак відповідачем вказано міську раду, яка, як указано вище, відповідних повноважень не має, адже такі рішення віднесено до компетенції департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, який не брав участі у справі в якості відповідача, а в апеляційного суду немає повноважень залучити особу в якості співвідповідача на стадії апеляційного перегляду судового рішення, що суперечило б вимогам ч.6 ст.367 ЦПК України про те, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, зокрема, не були заявлені до певної особи.

За встановлених у справі обставин для отримання ефективного захисту прав позивач може, на власний розсуд, або пред`явити відповідні позовні вимоги про внесення змін до договору оренди житлового приміщення в частині особи наймача саме до департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, або, за необхідності, оскаржити його рішення чи бездіяльність, який і буде належним відповідачем за такими вимогами.

Доводи апеляційної скарги позивача правильності таких висновків суду не спростовують, адже не свідчать про звернення з позовними вимогами до належного відповідача (особи, уповноваженої на внесення змін до договору найму житлового приміщення).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14.07.2022 у даній справі слід змінити в частині мотивів відхилення позовних вимог, які викласти в редакції даної постанови апеляційного суду, в іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відхиленням позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14.07.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, про визнання наймачем житлового приміщення - змінити в частині мотивів відхилення позовних вимог, виклавши їх в редакції даної постанови апеляційного суду.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 07.09.2022.

Суддя-доповідач

Судді