Провадження № 6/127/333/22
УХВАЛА

28 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну стягувача з Кредитної спілки «Злагода» на ОСОБА_1 щодо боржника ОСОБА_2 з виконання заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2014 року в справі №127/10654/14-ц за позовом КС «Злагода» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, зважаючи, що заявник отримав право вимоги відповідно до договору відступлення права вимоги №1/1 від 01 серпня 2022 року.

Заявник та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавством. Заявник надала до суду заяву в якій просила розгляд заяви провести у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що 27 серпня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалене заочне рішення в справі №127/10654/14-ц за позовом КС «Злагода» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь кредитної спілки заборгованість за договором кредиту №7312к від 01 березня 2013 року в сумі 19 202,06 грн, а також судовий збір в сумі 365,40 грн.

Рішення набрало законної сили, кредитору видано дублікат виконавчого листа.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що 01 серпня 2022 року між КС «Злагода» та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги № 1/1, відповідно до якого КС «Злагода» відступило право вимоги ОСОБА_1 за договорами кредиту, в тому числі і за кредитним договором №7312к від 01 березня 2013 року, укладеним з ОСОБА_2 поручителем якого є ОСОБА_3 в підтвердження чого надала договір про відступлення права вимоги від 01 серпня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України;

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11).

Отже суд дійшов висновку, що фізична особа ОСОБА_1 не наділена правом здійснювати фінансові операції відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та, відповідно, не може бути кредитором за кредитним договором №7312к від 01 березня 2013 року, оскільки в даному випадку для зобов`язань, які виникли на підставі вказаного кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа.

Крім того, суд звертає увагу на те, що статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а саме: приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Зобов`язання кредитної спілки перед одним своїм членом не можуть бути більше 10 відсотків від загальних зобов`язань кредитної спілки; виступає поручителем виконання членом спілки зобов`язань перед третіми особами; розміщує тимчасово вільні кошти на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, об`єднаній кредитній спілці, а також придбаває державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та паї кооперативних банків; залучає на договірних умовах кредити банків, кредити об`єднаної кредитної спілки, кошти інших установ та організацій виключно для надання кредитів своїм членам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу. Загальна сума залучених коштів, у тому числі кредитів, не може перевищувати 50 відсотків вартості загальних зобов`язань та капіталу кредитної спілки на момент залучення;надає кредити іншим кредитним спілкам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу;виступає членом платіжних систем;оплачує за дорученням своїх членів вартість товарів, робіт і послуг у межах наданого йому кредиту;провадить благодійну діяльність за рахунок коштів спеціально створених для цього фондів.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки», провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається.

У даному випадку надання кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки, а тому такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається.

Отже, виходячи з вищенаведеного, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Крім того, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, тому відступлення права вимоги КС «Злагода» не спричиняє правових наслідків.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постановах від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59 цс15 та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15, постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 642/1269/16-ц.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни стягувача, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача з Кредитної спілки «Злагода» на ОСОБА_1 щодо боржника ОСОБА_2 з виконання заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2014 року в справі №127/10654/14-ц за позовом КС «Злагода» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: