Ухвала

16 червня 2022 року

м. Київ

справа № 338/158/19

провадження № 61-3999ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Старобогородчанська сільська рада об'єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області, про встановлення земельного сервітуту,

встановив:

04 травня 2022 року ОСОБА_1 надіслав на електронну пошту Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 травня 2022 року заявником за допомогою системи «Електронний суд» надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції, а також заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що копію повного тексту постанови апеляційного суду він отримав 22 лютого 2022 року, на підтвердження чого надає лише копію поштового конверта Івано-Франківського апеляційного суду. Зазначає, що на копії указаної постанови, яка надсилалась в поштовому конверті з трек-номером 868, зроблено запис про те, що цю копію засвідчено 11 лютого 2022 року. Наведене, на думку заявника, є достовірним беззаперечним доказом того, що у вказаному поштовому конверті надсилалась саме постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2021 року в справі № 338/158/19.

Також заявник посилається на те, що у зв'язку з введенням в Україні воєнного стану та необхідністю евакуації він не мав можливості раніше подати касаційну скаргу.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За приписами пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення та надані докази на підтвердження вказаних обставин не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Заявником не надано жодних доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що додана до касаційної скарги копія поштового конверта з трек-номером 868 та копія оскаржуваної постанови, яка засвідчена працівником апеляційного суду 11 лютого 2022 року, не є належними доказами первинної дати отримання оскаржуваного судового рішення стороною відповідача.

Натомість належними доказами первинної дати отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного судового рішення можуть бути, зокрема, копія супровідного листа апеляційного суду про надіслання заявнику на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії оскаржуваної постанови (а не у відповідь на звернення відповідача про надіслання йому копії такої постанови) разом з копією поштового конверта, в якому надсилалась зазначена постанова в справі № 338/158/19, довідка Івано-Франківського апеляційного суду про надсилання згідно з вимогами статті 272 ЦПК України на адресу ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 28 липня 2021 року та про отримання чи неотримання останнім копії указаної постанови.

З огляду на наведене, причини пропуску строку на касаційне оскарження, зазначені ОСОБА_1 у відповідному клопотанні, не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження факту невиконання судом апеляційної інстанції положень статті 272 ЦПК України щодо порядку та строків надіслання на його адресу копії повного тексту оскаржуваної постанови.

У зв`язку з тим, що безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (наприклад, довідку Івано-Франківського апеляційного суду про надсилання згідно з вимогами статті 272 ЦПК України на адресу ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 28 липня 2021 року та про отримання чи неотримання останнім копії указаної постанови).

Також згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

07 червня 2022 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору. Посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, на підтвердження чого ним вже було надано витяг з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік.

ОСОБА_1 вказує, що наведені ним доводи та надані на їх підтвердження докази можливо визнати такими, що утруднюють сплату судового збору, тому можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, ураховуючи його скрутний майновий стан.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

Разом з тим, наведеними правовими нормами Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Указаною нормою прямо передбачено право суду, зокрема, звільнити від сплати судового збору саме позивача - фізичну особу, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Оскільки заявник має процесуальний статус відповідача у справі, томуОСОБА_1 не є суб'єктом, на якого поширюється дія пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.

Варто зазначити, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів та узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768, 40 грн).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 1 921, 00 грн.

Ураховуючи позовні вимоги, а також вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 1 536, 80 грн (1 921, 00 грн * 0,4 * 1 * 200 %).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 536, 80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

З огляду на вищевикладене, заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2021 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов