Провадження № 22-ц/812/429/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 серпня 2022 року м. Миколаїв

справа № 484/5710/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

із секретарем Стрілець К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 24 грудня 2021 року суддею Літвіненко Т.Я., в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У грудні 2019 року АТ "МЕГАБАНК" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2020 року з ОСОБА_1 на користь АТ МЕГАБАНК стягнуто заборгованість, яка виникла станом на 01 вересня 2019 року у розмірі 38 457, 58 грн., з яких заборгованість за кредитом 23 665, 82 грн., відсотків 5 325, 43 грн., штрафу 9 466, 33 грн. На відшкодування судових витрат стягнуто 1 921 грн.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2021 року заочне рішення від 16 березня 2020 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У березні 2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ "МЕГАБАНК" про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 грудня 2021 року провадження у справі за позовом АТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості закрито у зв`язку з погашенням позичальником боргу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 грудня 2021 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «МЕГАБАНК» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що при укладенні кредитного договору позичальник був ознайомлений з його умовами, погодився з ними та підписав договір. За таких обставин підстави для визнання кредитного договору недійсним відсутні. Посилання ОСОБА_1 на практику Великої Палати Верховного Суду, зокрема на постанову від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, є безпідставним оскільки у даній справі дотримана письмова форма договору, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у кредитному договорі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, відмовити АТ «МЕГАБАНК» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» 21 865, 91 грн, отриманих за недійсним договором та здійснити поворот виконання заочного рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 24 652, 06 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновків суду про те, що спірний договір є договором приєднання; щодо дотримання сторонами письмової форми договору; порушенням банком процедури ознайомлення позичальника з умовами кредитування.

Також апелянт не погоджувався з наданим банком розрахунком заборгованості та порушенням ним спеціальної позовної давності. Просив стягнути з АТ «МЕГАБАНК» на його користь 19 846 грн.

Від вимог апеляційної скарги про відмову у задоволенні первісного позову, про поворот виконання судового рішення та про стягнення з нього на користь банку 21 865,91 грн, ОСОБА_1 відмовився.

Крім цього ОСОБА_1 оскаржено ухвалу суду, постановлену у цій же справі про закриття провадження за первісними позовними вимогами АТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, з підстав відсутності предмета спору.

Проте, до судового засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав заяву про відмову від апеляційної скарги, яка судом задоволена та апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 грудня 2022 року закрито.

Узагальнені доводи інших учасників

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу банк не скористався.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Справа призначалася до розгляду неодноразово.

АТ «МЕГАБАНК» про час та місце слухання справи повідомлялося належним чином. Проте, представник банку у судові засідання не з`являвся, подавав заяви про відкладення розгляду справи, мотивуючи таку необхідність воєнним станом в Україні та активністю бойових дій у м. Харкові, де знаходиться головний офіс банку, та за місцезнаходженням апеляційного суду у м. Миколаєві.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

23 червня 2017 року між ПАТ "МЕГАБАНК", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 61-005-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (а.с. 7-9 том І).

Позичальнику ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок та видано платіжну картку з загальним розміром кредитної лінії 25 000 грн., з процентною ставкою за користування кредитною лінією по операціям, які здійснені в торгово сервісних мережах у пільговий період (55 днів) з дати першого зняття коштів в розмірі 0,01% річних, з процентною ставкою за користування кредитною лінією по операціям, які здійснені в торгово сервісних мережах в розмірі 40,00% річних та з процентною ставкою за користування кредитною лінією по операціям зі зняття готівки в розмірі 38,00% з кінцевим терміном повернення кредиту 02 червня 2020 року.

Згідно пункту 1.1 Договору Позивач відкриває Відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні, на підставі отриманої від Клієнта Заяви-Анкети встановленого зразка, видає платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування Картрахунку Клієнта та надає кредитні кошти (встановлює ліміт кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених Договором.

Відповідно до пункту 1.4. Договору цей Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в AT «МЕГАБАНК» (далі - Правила), а Картка, що видається на підставі цього Договору є власністю Банку. Цей Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку та іншими додатковими угодами і додатками складають єдиний договір. Підписи Сторін під цим Договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання Сторонами цього Договору Правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для Сторін одночасно з підписанням цього Договору.

Згідно з пункту 2.1. Договору Банк надає Відповідачу у тимчасове користування грошові кошти шляхом сплати з Картрахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах ліміту кредитної лінії, визначеного цим Договором.

Пунктами 2.6. і 2.7. Договору визначено, що при використанні ліміту кредитної лінії сплата процентів за користування кредитними коштами та комісій здійснюється Відповідачем не пізніше передостаннього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, та у день повернення кредитної лінії за розрахунковий період, який починається з останнього робочого дня місяця, що передує поточному і закінчується передостаннім робочим днем поточного місяця. При використанні ліміту кредитної лінії Відповідач щомісячно, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, забезпечує надходження коштів на Картрахунок в розмірі мінімального обов`язкового платежу, розмір якого визначений Тарифами Банку.

Відповідно до пункту 4.1. Договору, своїм підписом клієнт підтверджує, що один оригінал цього Договору із додатками, Картка та ПІН-код до неї, Витяг з правил користування платіжною карткою, Тарифи, ним отримані, з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, з сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням овердрафту/кредитної лінії та реальною річною процентною ставкою, а також графіком платежів у письмовій формі він ознайомлений.

Згідно п. 4.13. Договору, сторони погоджують та своїм підписом клієнт підтверджує наступне:

- Договір з усіма додатками та Правила, являють у сукупності для Сторін один єдиний Договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для Договору відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у тексті Договору чи додатках до нього, так і у Правилах;

- з Правилами та Тарифами, які розміщені на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або у відділеннях Банку, а також умовами Договору ознайомлений і згодний. Шрифт тексту, що застосований у Правилах, Тарифах та Договорі жодним чином не ускладнюють його читання та розуміння змісту та суті цих документів;

- укладання цього Договору відповідає його інтересам, внутрішній волі та волевиявленню, а також підтверджує відсутність будь-якої умови чи обставини, які б Клієнт вважав незрозумілими, обтяжливими для нього та такими, що порушують та позбавляють його прав, які він звичайно мав до укладання цього Договору.

Додатком № 1 до Договору встановлено обов`язок позичальника до 25 числа місяця, наступного за місяцем виникнення заборгованості, сплачувати обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7 % від суми заборгованості (а.с. 8 том І)

Порушення цього правила передбачає сплату штрафу у розмірі 40 % від суми використаного ліміту, у разі порушення строків більш, ніж на 90 календарних днів поспіль (пункт 4.6 додатку до Договору) (а.с. 9 том І).

Договір № 61-005-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, додаток до нього та заява-анкета підписані ОСОБА_1 особисто. Факт підписання цих документів, як і факт отримання грошових коштів за кредитним договором, ОСОБА_1 не оспорював.

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість нарахована на тіло кредиту 23 665, 82 грн. (а.с. 6 том І).

Проценти за користування кредитними коштами за операціями, здійсненими в торгово-сервісних мережах у пільговий період (55днів) з дати першого зняття коштів 0,01 % річних; за операціями, здійсненими в торгово-сервісних мережах після спливу грейс-періоду 40 % річних; за операціями зі зняття готівки в термінальних пристроях РОS-термінал, банкомат 38 % річних, нараховані за період з 29 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року та складають 5 325, 43 грн.

9 466, 33 грн штрафу нараховано за приписами пункту 4.6 Додатку до Договору у розміні 40 % від суми використаного ліміту, у зв`язку з порушенням строків сплати обов`язкового мінімального платежу більш, ніж на 90 календарних днів поспіль.

Позиція апеляційного суду

У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно вимог вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У справі, яка переглядається договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою-споживачем банківських послуг.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України "Про споживче кредитування", у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину;

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), при цьому відступивши від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, який викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), а також від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував, що Договір про відкриття рахунку, додаток до нього та заява-анкета містять усі необхідні реквізити, чітко визначають умови договору та підписані позичальником ОСОБА_1 особисто.

Отже, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання кредитного договору недійсним.

Посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 не заслуговує на увагу, оскільки у справі № 342/180/17 судами встановлені обставини, які не є подібними до обставин справи, яка розглядається.

Судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц, від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 20 червня 2018 року у справі № 755/7957/16-ц, від 26 червня 2018 року у справі № 2/1712/783/2011, від 26 червня 2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04 липня 2018 у справі № 522/2732/16-ц.

У справі № 342/180/17 предметом позову було стягнення заборгованості. Висновки, сформовані Великою Палатою в цій справі щодо неможливості застосування правил частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, стосувалися встановлених судами обставин неодноразової зміни банком розміщених на його сайті Умов та правил надання послуг, при цьому, звертаючись до суду, банк не надав підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту.

Натомість в цій справі предметом позову є визнання недійсним кредитного договору, в якому сторонами було чітко узгоджено суму кредиту, процентну ставку та підстави і порядок нарахування штрафу, а договір підписано сторонами.

Таким чином, судом першої інстанції виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів, та статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права.

Щодо вимог, заявлених ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду про стягнення з АТ «МЕГАБАНК» на його користь 19 846 грн, то апеляційний суд не наділений повноваженнями їх розглядати з таких підстав.

Відповідно до проголошеного статтею 13 ЦПК України принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

У відповідності до положень статті 367 ЦПК України, якою унормовано межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтовнаість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 6 статті 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, оскільки вимоги ОСОБА_1 про стягнення з банку на його користь 19 846 грн у суді першої інстанції не заявлялись та судом першої інстанції не досліджувалися, то такі позовні вимоги та підстави позову не можуть бути прийняті та розглянуті судом апеляційної інстанції.

Отже, судом апеляційної інстанції переглядається рішення суду першої інстанції лише в частині визнання кредитного договору недійсним. Підстав для задоволення цієї вимоги суд апеляційної інстанції не вбачає. Заочне рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості скасовано судом першої інстанції. У подальшому провадження у справі в цій частині закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору. Від апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження ОСОБА_1 відмовився. Його відмова від апеляційної скарги прийнята апеляційним судом та апеляційне провадження закрито.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з розрахунком та розміром кредитної заборгованості, проте в цій частині судове рішення виконано, провадження у справі закрито з постановленням судової ухвали, а від апеляційного оскарження цієї ухвали ОСОБА_1 відмовився.

Отже, ці доводи ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність рішення суду за позовними вимогами про визнання кредитного договору недійсним, не впливають.

За таких обставин доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення суду підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, то згідно правил статті 141 ЦПК України, судові витрати сторін перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський

--------------------------------

Повну постанову складено 05 вересня 2022 року