Справа № 157/648/20
Провадження № 2-сз/162/5/22
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд в складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

при секретарі Пилипчук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Любешів, заяву ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Любешівського районного суду Волинської області від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про компенсацію витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача.

ОСОБА_1 свою заяву обґрунтував, посилаючись на ч.5 ст. 142 ЦПК України, яка передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Так відповідач ОСОБА_1 вказує, що в ході розгляду справи, ним понесено витрати, пов`язані з розгляду справи сплачені судові збори у: 1. Камінь-Каширському районному суді за зустрічний позов у сумі 857 грн. 96 коп.; 2. Волинському апеляційному суді за апеляційну скаргу у сумі 926 грн. 53 коп.; 3. Верховному Суді за касаційну скаргу у сумі 1715 грн. 92 коп.

Суд, вивчивши заяву і додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до ухвали Любешівського районного суду Волинської області від 25.08.2022 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком - залишено без розгляду.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається те, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком було залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Обґрунтовуючи заяву про компенсацію судових витрат, заявник посилається на те, що при залишенні позову без розгляду питання про понесення ним судових витрат пов`язаних з розглядом справи у судових інстанціях сплачені судові збори у: 1. Камінь-Каширському районному суді за зустрічний позов у сумі 857 грн. 96 коп.; 2. Волинському апеляційному суді за апеляційну скаргу у сумі 926 грн. 53 коп.; 3. Верховному Суді за касаційну скаргу у сумі 1715 грн. 92 коп. - судом не було вирішено.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень чинного ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі. Сама по собі відмова від позову не створює необґрунтованості дій позивача.

Право на звернення до суду в установленому ЦПК України порядку гарантується, і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені. Зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У свою чергу, стягнення з позивача компенсації цих витрат у разі закриття провадження у справі можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Чинний ЦПК України не містить норм, які встановлювали б критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Однак, під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Крім того, суд звертає особливу увагу, що відповідачем ОСОБА_1 взагалі не доведено наявність необґрунтованих дій з боку позивача, зокрема: що позивач діяв недобросовісно, пред`явивши позов; що позивач систематично протидіяв правильному вирішенню спору; що недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; що такі дії позивача були умисні тощо.

Також суд зазначає, що судові витрати передбачені законом - це витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Згідно ст. 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так у відповідності до ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір: сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, до них належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Даний перелік є вичерпним.

Таким чином судові збори сплачені відповідачем в судових інстанціях не відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому не підлягають поверненню у разі закриття провадження або залишення позову без розгляду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат.

Керуючись ст. ст. 133, 135, 142, 270, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий: Н.І. ГЛАДІЧ