Справа № 521/7039/22
Провадження № 2/521/3013/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

секретаря судового засідання - Підмазко Ю.І.,

розглянувши у судовому засіданні по суті в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (адреса місцезнаходження офісу: 36019, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2022 року представник позивача - адвокат Терзі О.С. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог представник товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» - адвокат Терзі О.С. зазначає, що 01 серпня 2021 року в м. Одеса на вулиці Мельницька, мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю: транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований.

Згідно позовної заяви, обставини дорожньо - транспортної пригоди встановлені постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року по справі № 521/13209/21. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнаний винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та ст. 124 КУпАП.

Станом на 01.08.2021 року транспортний засіб «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований за Договором «КАСКО МІНІ» № S152.043296 від 22.07.2021 року. 30.09.2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування. Розглянувши подані ОСОБА_2 документи, страховик - ПрАТ «СК «Саламандра» визнав майнові вимоги ОСОБА_2 та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування. 12.10.2021 року ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 12 295,04 грн.

Позивач стверджує, що оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 не була застрахована, у страховика - ПрАТ «СК «Саламандра» у межах фактичних затрат виникло право вимоги до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно позовної заяви, між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу від 02.01.2020 року. Відповідно до Акту прийому - передачі документів № 08-04 від 13.10.2021 року, ПрАТ «СК «Саламандра» передало ТОВ «Маркс.Капітал» документи, що підтверджують право вимоги до ОСОБА_1 .

Таким чином, згідно позовної заяви до ТОВ «Маркс.Капітал» у порядку, визначеному законодавством, перейшло право вимоги від ПрАТ «СК «Саламандра» у межах виплаченого страхового відшкодування до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому представник ТОВ «Маркс.Капітал» звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2022 року відкрито провадження у вищевказаній справі.

15.07.2022 року представник відповідача - адвокат Дьогтєв С.Г. подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року залишено відзив ОСОБА_1 на позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, без розгляду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. Представник відповідача в судове засідання з`явився, у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2021 року в м. Одеса на вулиці Мельницька, мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю: транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований.

Обставини дорожньо - транспортної пригоди встановлені постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року по справі № 521/13209/21. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнаний винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає покарання за залишення місця дорожньо- транспортної пригоди, та ст. 124 КУпАП яка передбачає покарання за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно- правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Судом встановлено, що станом на 01.08.2021 року транспортний засіб «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований за Договором «КАСКО МІНІ» № S152.043296 від 22.07.2021 року.

30.09.2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 13.2.2 Договору страхування «КАСКО МІНІ» Оферта № 02/ПУ від 01.12.2019 року, розмір страхового відшкодування може визначатись на підставі калькуляції. Відповідно до Калькуляції № 0034918.08 від 11.08.2021 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 складає 12 295,04 грн. Розглянувши подані ОСОБА_2 документи, страховик - ПрАТ «СК «Саламандра» визнав майнові вимоги ОСОБА_2 та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування.

Судом встановлено, що 05.10.2021 року ПрАТ «СК «Саламандра» був затверджений Страховий акт № 0034918.08.21/1. 12.10.2021 року ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 12 295,04 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 4839.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей централізованої бази МТСБУ, станом на 01.08.2021 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_1 не була застрахована.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Суд розглядаючи даний позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, зазначає, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 не була застрахована, у страховика - ПрАТ «СК «Саламандра» у межах фактичних затрат виникло право вимоги до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Пунктом 9.1 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З наведеного можна зробити висновок, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 року у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 року у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 року у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 року у справі № 452/3519/15, від 07.09.2021 року у справа № 910/14293/19.

Судом встановлено, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020 року - СК від 02.01.2020 року.

Відповідно до п. 1.2 Договору, ТОВ «Маркс.Капітал» займає місце ПрАТ «СК «Саламандра по усіх переданих регресних вимогах ПрАТ «СК «Саламандра», у тому числі, права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.3 Договору, права за регресними вимогами переходять від ПрАТ «СК «Саламандра» до ТОВ «Маркс.Капітал» з моменту підписання Акту прийому - передачі документів по відповідній регресній вимозі.

Відповідно до Акту прийому - передачі документів № 08-04 від 13.10.2021 року, ПрАТ «СК «Саламандра» передало ТОВ «Маркс.Капітал» документи, що підтверджують право вимоги до ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ТОВ «Маркс.Капітал» є зареєстрованою фінансовою установою, яка здійснює свою діяльність відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 421 від 07.07.2011 року. Відповідно до Додатку № 296 ФК до Свідоцтва№421 від 07.07.2011 року, одним із видів діяльності ТОВ «Маркс.Капітал» без отримання ліцензії є надання послуг факторингу.

Судом встановлено, що Претензією № 07289 від 13.10.2021 року відповідач - ОСОБА_1 був проінформований про відступлення права вимоги. ТОВ «Маркс.Капітал» також вживав заходів щодо досудового врегулювання спору шляхом направлення Претензії № 07289 від 13.10.2021 року. Однак, вимоги в позасудовому порядку відповідачем не задоволені.

Таким чином, до ТОВ «Маркс.Капітал» у порядку, визначеному законодавством, перейшло право вимоги від ПрАТ «СК «Саламандра» у межах виплаченого страхового відшкодування до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за завдані збитки, що надає ТОВ «Маркс.Капітал» як новому кредитору право на задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний висновок викладено в постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Згідно матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 копійок, проте не надає суду належних та допустимих доказів, що позивач поніс такі витрати, оскільки в матеріалах справа відсутні квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо.

Стосовно висновку Верховного суду, викладений у постанові Верховного суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, згідно якого у разі підтвердження обсягу наданий послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, суд роз`яснює наступне.

Згідно постанови Верховного суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, поряд з вищевикладеним висновком, об`єднана палата не вбачала правових підстав для відступлення від висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18, з огляду на відмінності у нормативно-правовому регулюванні (пункт 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України щодо компенсації витрат адвоката) та різність фактичних обставин у цій справі та справі № 910/8682/18.

Згідно висновку викладеного, у постанові від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи все вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги, яка стосується стягнення на корить позивача з відповідача судових витрат на правову допомогу.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. ст. 16, 510, 512, 993, 979, 999, 1077, 1078, 1166, 1167, 1188 ЦК України, ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (адреса місцезнаходження офісу: 36019, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (, адреса місцезнаходження офісу: 36019, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10) матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 12 295,04 грн. (дванадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (, адреса місцезнаходження офісу: 36019, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10) судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 20.09.2022 року.

СУДДЯ: І.А. Бобуйок