Справа № 2-3247/06
Провадження № 2-з/522/287/22
УХВАЛА

06 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

представника заявника адвоката Янковської І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2004 задоволено заяву ОСОБА_2 , накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 . Вважає, що на даний час відсутні будь-які підстави для обтяження вказаного нерухомого майна, оскільки єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 була ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, спадкоємцем останньої є її донька ОСОБА_3 , тому вважає, що до неї перейшли всі права та обов`язки ОСОБА_2 . Указує, що на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси перебувала справа про виселення ОСОБА_1 , проте результат її розгляду невідомий. На підставі наведеного, просить скасувати заходи забезпечення позову у виді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2004.

З обліково-статистичної картки на цивільну справу, позовну заяву, заяву скаргу № 2-3247/06 від 20.05.2004 року слідує, що 20.05.2004 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виселення та позовну заяву було залишено без розгляду.

Згідно з наданою на запит судді відповіддю керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні надійшла до суду 20 травня 2004 року, справу розглянуто одноособово під головуванням судді Ярош С. В. За результатами розгляду позовну заяву 20.05.2004 залишено без розгляду. Надати справу для розгляду судді є неможливим у зв`язку з її відсутністю у архіві Приморського районного суду м. Одеси. При проведенні пошуків в архіві Приморського районного суду м. Одеси, справу № 3247/06 на відповідному місці зберігання не знайдено і надати її для розгляду судді є неможливим. Працівниками архіву здійснюється пошук зазначеної справи.

Ураховуючи, що дана обставина дає підстави вважати втраченим судове провадження у цивільній справі, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2021 ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні, зупинено провадження у справі за даною заявою до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі про відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі № 2-3247/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.08.2022 у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-3247/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні відмовлено, оскільки відповідачем не надано жодних матеріалів для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2022 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову поновлено.

Таким чином, суд при розгляді питання щодо скасування заходів забезпечення позову, вчинив всі необхідні дії для забезпечення ефективності розгляду даного питання та встановлення всіх обставин справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Янковська І. В. заяву підтримала з підстав, наведених у ній та просила її задовольнити. Зазначила, що скасуванню підлягають лише заходи забезпечення позову у виді арешту квартири АДРЕСА_1 , щодо арешту на квартиру АДРЕСА_2 вказала, що їй невідомо хто є її власником. Зазначила, що наявність арешту на квартиру АДРЕСА_1 створює спадкоємцю позивача перешкоди в реалізації права на спадкування.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зі змісту клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слідує, що воно належним чином не мотивоване, указане клопотання фактично обґрунтоване наявністю перешкод у спадкоємця ОСОБА_5 ОСОБА_3 в оформленні спадщини на квартиру АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

При цьому ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовує необхідності скасування заходів забезпечення позову та яким чином обраний захід порушує його права.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Обґрунтовуючи заяву, заявник посилається на те, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 було накладено в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні.

З копії архівної довідки Одеського державного нотаріального архіву від 29.07.2021 № 2719/01-18 слідує, що в матеріалах архівного фонду Першої Одеської державної нотаріальної контори серед документів, переданих на державне зберігання міститься ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2004 про накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 . Відомості про зняття арешту в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до копії ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси Ярош С. В. від 20.05.2004 у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про виселення та про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_2 .

Проте, матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами, що ухвала від 20.05.2004 була постановлена саме в рамках розгляду цивільної справи № 2-3247/06, оскільки копія указаної ухвали не містить номера справи або інших відомостей, які б дозволяли беззаперечно встановити її належність до справи № 2-3247/06.

Крім того, наявність відповідного обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 8195147 не свідчить про те, що ухвала від 20.05.2004 б/н постановлена у справі № 2-3247/06.

Також, відсутні належні відомості щодо результату вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні.

Указані обставини унеможливлюють достеменно встановити, що заходи забезпечення позову були вжиті саме в рамках цієї справи, а вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову можливе лише в межах конкретно розглянутої справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу положень статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Відмова у скасуванні заходів забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 76-81, 158, 259, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. Ю. Федчишена