Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2755/18 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/2755/18 за скаргою Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень", боржник ОСОБА_1 , на постанову державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук Ірини Вікторівни від 13 червня 2022 про закінчення виконавчого провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 липня 2022 року, постановлену під головуванням судді Зосименка О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року АТ "Банк інвестицій та заощаджень" звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук Ірини Вікторівни щодо закінчення виконавчого провадження №56886980, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук Ірини Вікторівни від 13 червня 2022 про закінчення виконавчого провадження №56886980.

В обгрунтування доводів скарги зазначив, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2018у справі №295/2755/18 задоволено позов банку та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» сплачену за Гарантією суму у розмірі 82 872,50 грн. та пеню за весь час прострочення, з дня виникнення зобов`язання в розмірі 11 402,34 грн., а всього разом: 94 274, 84 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

04.07.2018 Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист №295/2755/18.

Постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук Ірини Вікторівни від 13 червня 2022 закінчено виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа у зв`язку фактичним виконанням згідно простого авальованого векселя серії АА2504463 від 18.05.2022 на суму 100 000,00 грн.

Оскільки банк фактично грошові кошти на виконання судового рішення не отримав, будь-яких домовленостей між банком і боржником про погашення боргу простим векселем не існує та державний виконавець не наділений повноваженнями самостійно змінювати спосіб виконання рішення суду, заявник просив скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14 липня 2022 року скаргу задоволено. Скасовано постанову державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук Ірини Вікторівни від 13 червня 2022 про закінчення виконавчого провадження ВП № 56886980.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні скарги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що спосіб виконання боргового зобов`язання шляхом оформлення заборгованості векселями є законною розрахунковою операцією, а вексель є оборотним платіжним інструментом і не потребує отримання згоди кредитора щодо погашення заборгованості простим векселем. Вважає оскаржувану постанову державного виконавця законною, оскільки з моменту передачі векселя заявником стягувачу боргове зобов`язання припинилося.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2018у справі №295/2755/18 задоволено позов банку та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» сплачену за Гарантією суму у розмірі 82 872,50 грн. та пеню за весь час прострочення, з дня виникнення зобов`язання в розмірі 11 402,34 грн., а всього разом: 94 274, 84 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

18.05.2018 за вказаним судовим рішенням Богунським районним судом видано виконавчий лист № 295/2755/18 (а.с. 83).

Вказаний виконавчий лист перебуває на виконання Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ВП № 56886980.

Постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук І.В. від 13 червня 2022 закінчено виконавче провадження ВП№ 56886980 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням згідно простого авальованого векселя серії АА2504463 від 18.05.2022 на суму 100000,00 грн (а.с. 87).

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції встановивши, що домовленості з передачі векселя в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом між стягувачем та боржником досягнуто не було, акт прийому-передачі векселя зі сторони стягувача підписано не було, рішення суду боржником не виконано, дійшов висновку, що у державного виконавця не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим, оскаржувану постанову державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук Ірини Вікторівни від 13 червня 2022 про закінчення виконавчого провадження скасував як незаконну.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

У статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист та відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року у справі № 18-рп/2012 за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «ДІД Конс»).

Право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (зі змінами) виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Вексель - це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до абзацу 1 ст. 11 Уніфікованого закону будь-який переказний вексель, у тому числі виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту. Вчинений на векселі, що не має обмежень на його передачу за індосаментом, або на приєднаному до нього аркуші (алонжі) напис про передачу прав на вексель іншій особі повинен розглядатися як індосамент, якщо з його змісту не випливає, що особа, яка вчинила такий напис, має намір передати права в загальноцивільному порядку (у порядку відступлення права вимоги).

Усі положення про індосамент поширюються і на простий вексель.

Згідно зі статтями 16, 77 Уніфікованого закону особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим. При цьому закреслені індосаменти вважаються ненаписаними.

Зобов`язання сплатити за векселем припиняється виконанням, тобто сплатою зобов`язаною особою суми вексельного боргу (ст. 599 ЦК). Разом з тим, зобов`язання, яке випливає з векселя, може бути припинене з інших підстав, передбачених гл. 50 ЦК, зокрема шляхом передання відступного за згодою між вексельними кредитором і боржником (ст. 600 ЦК), зарахування зустрічної грошової вимоги (статті 601 - 603 ЦК). Такі способи припинення вексельного зобов`язання породжують ті самі наслідки, що й оплата за векселем.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п.п. 6, 7, 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що векселедавцем простого векселя серія АА2504463 від 18.05.2022 номінальною вартістю 100 000,00 грн. є ОСОБА_1 . Строк платежу 18.05.2027.

Акт прийому-передачі векселя АА2504463 від 18.05.2022 номінальною вартістю 100 000,00 грн. підписаний лише ОСОБА_1 .

Заяву про належне виконання зобов`язань платіжним засобом простий вексель АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» отримало 14.06.2022 (а.с. 14).

17.06.2022 Банк на адресу боржника ОСОБА_1 направив лист відмову від прийняття простого векселя із вимогою від боржника належним чином виконати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2018 та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок (а.с. 91).

Таким чином, вказане свідчить що стягувач виразив категоричну відмову у виконанні судового рішення платіжним розрахунковим засобом простий вексель, а тому з урахуванням положень ст. 520 ЦК України у державного виконавця були відсутні підстави закінчувати виконавче провадження у зв`язку із повним фактичним виконання згідно простого авальованого векселя серії АА 2504463 від 18.05.2022 на суму 100 000 грн.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передача вилученого у боржника майна стягувачеві можлива за його згодою.

У відповідності до ч. 1 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на відсутність домовленості з передачі векселя в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом між стягувачем та боржником, у зв`язку з чим, правильно скасував постанову державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лавренчук Ірини Вікторівни від 13 червня 2022 про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.09.2022.

Головуючий Судді