Ухвала

29 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 357/9159/18

провадження № 61-7947ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни на постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернулося з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ Агрокомплекс «Узин»), державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. (далі - державний реєстратор Мироненко Ю. Ю.), в якому просило суд: визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки, площею 2,28 га, з кадастровим номером :03:005:0053; скасувати рішення державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер 40137390 від 15 березня 2018 року 18:16:42 та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на вказану земельну ділянку, що виникло на підставі договору оренди землі №б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 13 травня 2021 року позов ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Олійникова Слобода» задоволено частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 13 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0053 загальною площею 2,28 га.

Скасовано рішення державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40137390 від 15 березня 2018 року 18:16:42 та припинено право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,28 га

з кадастровим номером :03:005:0053.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «Олійникова Слобода» до державного реєстратора комунального Мироненко Ю. Ю. відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

17 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л. А. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л. А. заявила клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору

у зв`язку з тим, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги, перевищує п`ять відсотків від її доходу за 2021 рік.

На підтвердження даного клопотання представник заявника надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що

у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки представником заявника не надано належних доказів щодо розміру доходів ОСОБА_1 ,

а надані докази не відображають в повній мірі майновий стан заявника.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до суду з позовом у серпні

2018 року та заявляло дві позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7 048,00 грн ((1 762,00*2)*200%=7 048,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або надати належним чином обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору, підтверджене належними доказами.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни про звільнення заявника від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни на постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць