Справа №:755/8253/22
Провадження №: 2-з/755/147/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову до подання позовної заяви

"07" вересня 2022 р. Дніпровський районний суду м. Києва у складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересовані особи: особа, що може набути статусу відповідача-1 ОСОБА_3 , особа, що може набути статусу відповідача-2- ОСОБА_4 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва 05.09.2022 надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересовані особи: особа, що може набути статусу відповідача-1 - ОСОБА_3 , особа, що може набути статусу відповідача-2 - ОСОБА_4 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, яка 06.09.2022 передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У заяві представник заявника просить суд: накласти арешт на транспортні засоби, власником яких є ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме:

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2017 р.в., колір чорний, № куз. НОМЕР_2 .

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2014 р.в. колір сірий, № куз НОМЕР_3 ;

-транспортний засіб AUDI Q7 2020 р.в., колір синій, № куз. НОМЕР_4 ;

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2017 р.в., колір чорний, № куз. НОМЕР_5 ;

-транспортний засіб KIA K5 2017 р.в. колір білий, № куз. НОМЕР_6 ;

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2018 р.в., колір чорний, № куз НОМЕР_7 ;

-транспортний засіб KIA K5 2017 р.в., колір чорний, р., № куз. НОМЕР_8 ;

-транспортний засіб KIA K5 2016 р.в. колір синій, № куз. НОМЕР_9 ;

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2019 р.в., колір білий, № куз. НОМЕР_10 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 02.10.2014 року було укладено шлюб. Проте сімейне життя не склалося та у зв`язку із початком військових дій заявниця разом із дітьми змушена була залишити територію України та знаходиться за її межами. Користуючись відсутністю заявниці, ОСОБА_3 без згоди останньої, почав відчужувати спільне майно подружжя, шляхом розміщення відповідних об`яв на спеціалізованих інтернет ресурсах. З метою недопущення порушення прав заявника, до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було скеровано заяву про забезпечення позову про поділ майна подружжя. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (суддя Боєв Є.С.) від 09.08.2022 у справі № 336/3627/22 частково задоволено заяву про забезпечення позову, а саме винесено заборону будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження, передачу права керування та розпорядження стосовно транспортних засобів: HYUNDAI SONATA 2017 р.в., колір - чорний, дата реєстрації 26.02.2021 року, № куз. KMHE341DBJA358448; HYUNDAI SONATA 2014 р.в. колір - сірий, дата реєстрації 30.09.2021 року, № куз. KMHE341DBFA046226; AUDI Q7 2020 р.в., колір - синій, дата реєстрації 05.11.2021 року, № куз. WAUZZZ4M2LD012191 н.з. НОМЕР_11 ; HYUNDAI SONATA 2017 р.в., колір - чорний, 20.01.2022 року, № куз. KMHE341DBJA409551, н.з. НОМЕР_12 ; - КІА К5 2017 р.в. колір - білий, дата реєстрації 22.01.2022 р., № куз. KNAGS416BJA198752 н.з. НОМЕР_13 ; HYUNDAI SONATA 2018 р.в., колір - чорний, дата реєстрації 10.02.2022 року, № куз KMHE341DBKA508317 ; КІА К5 2017 р.в., колір - чорний, дата реєстрації 08.02.2022 р., № куз. KNAGS416ВНА171884; КІА К5 2016 р.в. колір - синій, дата реєстрації 30.09.2021 р., № куз. KNAGS416BGA058485 н.з. НОМЕР_14 ; HYUNDAI SONATA 2019 р.в., колір - білий, дата реєстрації 20.01.2022 року, № куз. KMHL341DBLA026653 н.з. НОМЕР_15 . Вказані у заяві транспортні засоби, на які заявник просить накласти арешт є спільним майном подружжя, бо воно було придбано під час шлюбу та в інтересах сім`ї, та знаходилось у користуванні ОСОБА_3 , окрім транспортного засобу KIA SORENTO, 2018 р.в. № куз KNAPS81ABJA65620 н.з. НОМЕР_16 , який перебуває у користуванні у заявника. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2022 у справі № 336/3949/22 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна. 19.08.2022 року заявник шляхом направлення повідомлення за допомогою месенджера повідомила ОСОБА_3 про наявність ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2022 у справі № 336/3627/22 про заборону відчуження спільного майна. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 було відомо про існування ухвали суду про заборону будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження, передачу права керування та розпорядження стосовно транспортних засобів, останній відчужив транспортні засоби ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією, яка міститься у листі ГСЦ МВС України № 31/771АЗ-6040-2022 від 30.08.2022 року. Відтак, ОСОБА_3 здійснив дії щодо відчуження спільного майна подружжя з метою уникнути його розподілу між подружжям та ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав заявника, у зв`язку із чим остання має намір звернутися до суду із з позовною заявою про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, доходить наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

За вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ч. 3 ст. 153 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із наведеного випливає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не мотивував, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із поданої заяви та долученими до неї доказами, у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Як зазначено заявником, предметом розгляду вказаної цивільної справи є майно, яке спільною власністю подружжя, зокрема, ряд транспортних засобів, на які заявник просить накласти арешт. Для забезпечення виконання судового рішення у майбутньому, заявник звернулася з заявою про забезпечення позову до суду, яку було частково задоволено ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2022 у справі № 336/3627/22 та встановлено заборону будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження, передачу права керування та розпорядження стосовно транспортних засобів. 20.08.2022 року ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу було відчужено ОСОБА_4 транспортні засоби, щодо яких ухвалою суду від 09.08.2022 було встановлено заборону будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження, передачу права керування та розпорядження стосовно транспортних засобів. При цьому, як повідомляє заявник, ОСОБА_3 було відомо про наявність ухвали суду від 09.08.2022. З наведеного вбачається, що захід забезпечення позову, а саме: накладення арешту, який просить вжити заявниця є необхідним, оскільки ОСОБА_3 були вчинені заходи, що направлені на відчуження майна, яке є предметом майбутнього позову, що підтверджується належними доказами.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником наведено обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду. До заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви заявником долучено відповідні належні, допустимі та достовірні доказів, що дають змогу суду пересвідчитися у тому, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Виходячи із викладеного, вивчивши заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами майбутнього спору, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересовані особи: особа, що може набути статусу відповідача-1 - ОСОБА_3 , особа, що може набути статусу відповідача-2 - ОСОБА_4 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортні засоби, власником яких є ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме:

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2017 р.в., колір чорний, № куз. НОМЕР_2 .

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2014 р.в. колір сірий, № куз НОМЕР_3 ;

-транспортний засіб AUDI Q7 2020 р.в., колір синій, № куз. НОМЕР_4 ;

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2017 р.в., колір чорний, № куз. НОМЕР_5 ;

-транспортний засіб KIA K5 2017 р.в. колір білий, № куз. НОМЕР_6 ;

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2018 р.в., колір чорний, № куз НОМЕР_7 ;

-транспортний засіб KIA K5 2017 р.в., колір чорний, р., № куз. НОМЕР_8 ;

-транспортний засіб KIA K5 2016 р.в. колір синій, № куз. НОМЕР_9 ;

-транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2019 р.в., колір білий, № куз. НОМЕР_10 .

Роз`яснити заявнику, що остання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, повинна пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_17 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржники:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_18 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: