ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/3/22 Справа № 212/9107/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль",

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, заяву відповідача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року у цивільній справі за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 , представника Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року та додаткове рішення від 21 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", (надалі - АТ "Криворізька теплоцентраль") про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначила, що перебувала в трудових відносинах з підприємством АТ «Криворізька теплоцентраль» та займала посаду генерального директора. Згідно наказу № 1019 від 20.06.2017 року позивача було звільнено з займаної посади з 22.06.2017 року. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 року, залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2019 року, скасовано наказ № 1019 від 20.06.2017 року та зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 22.06.2017 року. Вищезазначена Постанова Центрального апеляційного господарського суду набрала законної сили 06.06.2019 року. Постановою Касаційного господарського суду Верховного суду від 01.10.2019 року вказані рішення та постанова залишені без змін, проте до теперішнього часу розрахунок з позивачем не проведено.

Після звернення з позовом про збільшення позовних вимог, позивач просила суд стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до винесення рішення по справі з урахуванням індексу інфляції та надбавки за безперервний стаж роботи в сумі 2 556 461 грн. 13 коп. та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Криворізька теплоцентраль» про стягнення середнього заробітку (заробітної плати) за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток у розмірі 2 164 096 гривень 77 копійок за час вимушеного прогулу з 22.06.2017 року по 28.09.2020 року.

В решті позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 , середнього заробітку за один місяць у сумі 47 716 гривень 79 копійок.

Стягнуто з АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь держави судовий збір у розмірі 10 510 гривень 00 копійок.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 та доповнено другий абзац резолютивної частини реченням наступного змісту: «Розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу стягнутого на користь позивача ОСОБА_1 визначено без утримання податків та обов`язкових платежів стягнення і оплата яких покладається на відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» як податкового агента.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права посилаючись просила рішення суду змінити стягнувши з АТ «Криворізька теплоцентраль» середній заробіток у розмірі 3452406 грн. 50 коп. за час вимушеного прогулу з 22.06.2017 року по 28.09.2020 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково.

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Криворізька теплоцентарль" залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року та додаткове рішення від 21 жовтня 2020 року в частині стягнення з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22.06.2017 року по 28.09.2020 року в сумі 2 164 096 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення .

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 червня 2017 року по 08 червня 2019 року в сумі 913 846, 50 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5150, 18 грн.

Постановою Верховного Суду від 20 квітня 2022 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня залишено без змін.

09 червня 2021 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, в якій заявник зазначив, що сума стягнення без утримання податків та обов`язкових платежів, що ухвалена в резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року не є достатньо зрозумілою та чіткою у зв`язку з чим на стадії примусового виконання подібне формулювання може призвести до подвійного оподаткування відповідача та штрафних санкцій з боку податкової служби. Є обґрунтовані підстави вважати, що судове рішення буде виконано державним виконавцем з порушенням.

Згідно статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як роз`яснено в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, у заяві про роз`яснення рішення повинно зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд зазначає, що роз`ясненню підлягають судові рішення у разі, якщо без такого роз`яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання рішення внаслідок неясності його резолютивної частини. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання судового рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст судового рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина судового рішення має відповідати його резолютивній частині.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке судове рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суть і не торкаючись питань, які не були предметом розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року чітко та зрозуміло зазначено про те, що з акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 червня 2017 року по 08 червня 2019 року в сумі 913 846, 50 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів, й ці висновки відповідають мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави вважати, що резолютивна частина постанови суду містить двояке трактування, а нерозуміння представником відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» порядку виконання цього рішення в частині утримання податків та обов`язкових платежів, шляхом внесення записів до трудової книжки працівника, не може бути підставою для роз`яснення судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог, оскільки заява відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» не містить доводів, як можуть бути підставою для роз`яснення судового рішення.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі №9901/407/19 вказано, що «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом 18 відсотків).

Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19».

Керуючись ст.ст. 269, 271, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року у цивільній справі за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 , представника Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року та додаткове рішення від 21 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: