АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року

м. Чернівці

справа № 2-3375/10

провадження 822/658/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Перепелюк І.Б., Одинака О.О.,

за участю секретаря Петранюк Ю. Т.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 червня 2022 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Чебан В.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі- ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Посилалися на те, що 22 грудня 2010 року Шевченківським районним судом м. Чернівці ухвалено рішення у цивільній справі № 2-3375 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 547 539 гривень 21 коп. та вирішено питання про судові витрати.

25 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано виконавчі листи відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

30 березня 2011 року постановою державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в Чернівецькій області відкрито виконавчі провадження ВП № 25432307 та ВП № 25432073.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 квітня 2011 року замінено стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТзОВ «ОТП Факторинг Україна».

14 вересня 2021 року та 28 січня 2022 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталися із заявами до Першого відділу ДВС у м. Чернівці про хід виконавчих проваджень.

16 лютого 2022 року державною виконавчою службою ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на вказані запити надано відповідь, що 27 грудня 2012 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженні № 25432307 щодо боржника ОСОБА_1 , 31 грудня 2013 року - по виконавчому провадженні № 25432073 щодо боржника ОСОБА_2 .

Станом на травень 2022 року стягувачу так і не було повернуто оригінали виконавчих листів, що унеможливлює реалізацію права на виконання судового рішення.

На підставі наведеного, просили суд поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів №2-3375 відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі №2-3375 щодо божників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 червня 2022 року в задоволенні заяви ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» про поновлення строку та видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постановляючи ухвалу суду першої інстанції виходив з того, що заявником, всупереч вимог ст.81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного отримання та пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення їх заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що стягувач не знав та незалежних від нього причин не міг знати про завершення виконавчих проваджень, оскільки не отримував жодних документів про хід виконавчих проваджень, а тому заявником пропущено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання з поважних причин.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 грудня 2010 року у справі 2-3375/10 позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 547 539 гривень 21 коп. та 1820 гривень судових витрат. (а.с.88-91).

На виконання вказаного рішення 25 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано виконавчі листи №2-3375.

30 березня 2011 року постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького управління юстиції в Чернівецькій області відкрито виконавчі провадження ВП № 25432307 та ВП № 25432073.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 квітня 2011 року у справі № 6-71 за 2011 рік замінено стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТзОВ «ОТП Факторинг Україна».

27 грудня 2012 року постановою державного виконавця Шевченківським відділом державної виконавчої служби Чернівецького управління юстиції в Чернівецькій області від 27 грудня 2012 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 повернуто стягувачу, на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Шевченківським відділом державної виконавчої служби Чернівецького управління юстиції в Чернівецькій області від 31 грудня 2013 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 повернуто стягувачу, на підставі п.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.1ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Відповідно до частини 5 зазначеної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц

У справі встановлено, що 30 березня 2011 року на примусове виконання виконавчого листа № 2-3375 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького управління юстиції в Чернівецькій області відкрито виконавчі провадження ВП № 25432307 та ВП № 25432073.

Постановою державного виконавця Шевченківським відділом державної виконавчої служби Чернівецького управління юстиції в Чернівецькій області від 27 грудня 2012 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 повернуто стягувачу, на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист повинен бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 28 грудня 2013 року.

Постановою державного виконавця Шевченківським відділом державної виконавчої служби Чернівецького управління юстиції в Чернівецькій області від 31 грудня 2013 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 повернуто стягувачу, на підставі п.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист повинен бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 01 січня 2015 року.

Вказані обставини свідчать про пропуск ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» встановленого строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку та не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, є необґрунтованим аргумент заявника ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» про те, що про наявність постанови про повернення виконавчих листів він дізнався лише в 2022 році.

Апеляційний суд зауважує, що про вказані рішення та дії державного виконавця, зокрема також і повернення виконавчих листів № 2-3375 стягувач мав можливість дізнатися як із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який діяв до 04 січня 2017 року, так і з автоматизованої системи виконавчого провадження, положення про яку було затверджено наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5.

Так, згідно пунктів 3.1,3.3 розділу 3 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого затверджений наказом Міністерства юстиції України № 43/ від 20 травня 2003 року (далі-Положення) до Єдиного реєстру обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Згідно пункту 5.1 розділу 5 Положення право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Схожі норми містять і пункти 1,2 розділу VІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5.

Із змісту заяви ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» вбачається, що товариству було відомо ідентифікаційні дані боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (дата та рік народження, ідентифікаційний номер) та номери виконавчих проваджень.

Отже, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» мало можливість отримувати інформацію з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про хід вказаного виконавчого провадження.

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

При цьому, стягувачем жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин не звернення до органу державної виконавчої служби протягом тривалого часу щодо отримання інформації про вказані виконавчі провадження.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постановах від 10 грудня 2019 року у справі № 168/805/17 та від 22 січня 2020 року у справі № 2-988/10.

Установивши, що заявник більше шести років не цікавився ходом виконавчих проваджень, а із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів звернувся у травні 2022 року, тобто поза межами строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, при цьому не довів поважність причин пропуску такого строку, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви банку про поновлення строку виконавчого документа для його пред`явлення до виконання.

Обґрунтовуючи свою вимогу про видачу дублікатів виконавчих листів заявник посилався на те, що оригінал виконавчого документа втрачено не з вини належного стягувача.

Проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження доводів банку щодо неотримання ним оригіналів виконавчих листів, що свідчить про недоведеність цих обставин.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини 1статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 367, 368, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 23 серпня 2022 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.Б. Перепелюк