Справа № 130/282/22
Провадження № 22-ц/801/1297/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 рокуСправа № 130/282/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2022 року, ухвалене суддею Порощуком П.П., дата складення повного тексту рішення невідома, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:

- зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2/7 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/7 частину заробітку ( доходу ), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до повноліття дитини;

- зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/7 частину заробітку ( доходу ), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.02.2012 між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який 16.02.2015 розірвано та відновлено прізвище відповідачки із « ОСОБА_6 » на дошлюбне « ОСОБА_7 ». У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2013 з нього на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/7 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2013 до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, 12.08.2017 між позивачем та ОСОБА_9 було укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». У шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 16.07.2021, з нього на користь ОСОБА_3 призначено аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач зазначив, що з часу винесення рішень судом про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в нього відбулись зміни в сімейному та матеріальному стані, погіршився стан здоров`я.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2022 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2013, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зменшено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2013, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/7 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судові витрати залишено за позивачем ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, які стягнуті на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2/7 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/7 частину заробітку (доходу ), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до повноліття дитини. В решті рішення суду просить залишити без змін.

У скарзі зазначає, що з моменту ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів в нього відбулася зміна в сімейному та матеріальному стані, погіршився стан здоров`я, що і стало причиною звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частково задовольняючи позов суд відступився від принципу рівності щодо розміру аліментів на дітей і не обґрунтував своє рішення в цій частині.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду за результатами розгляду вимог позову до ОСОБА_3 сторонами не оскаржується, а тому в цій частині апеляційним судом в силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення не переглядається.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов та зменшуючи розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня 2013 року, з 2/7 частини заробітку (доходу) на 1/4 частину від всіх видів заробітку (доходу) позивача виходив з того, що аліменти в такому розмірі на утримання дитини є необхідними та достатніми, законними та такими, що відповідають потребам дитини на час ухвалення рішення. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 16.02.2015 в цивільній справі № 130/6/15-ц розірвано (а.с.10).

У шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 січня 2013 року (а.с.7).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 29 липня 2013 року в цивільній справі №130/2055/13-ц стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/7 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2013 до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

З 12.08.2017 позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі (а.с.9), від якого мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Згідно з судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду від 16.07.2021 з позивача ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.06.2021 та до досягнення сином дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

На виконанні у Жмеринському відділі ДВС у Жмеринському районі Вінницької області перебувають виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_1 аліментів: - на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - на утримання ОСОБА_3 (у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30.06.2021 і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 ) (а.с.14-16).

Згідно з довідкою про доходи №10, виданою 07.12.2021 виробничим підрозділом «Локомотивне депо Жмеринка» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця», ОСОБА_1 працює у вказаному підрозділі на посаді машиніста електровоза. За червень-листопад 2021 року ОСОБА_1 нараховано в загальному 215 920,35 грн (заробітна плата, інші нарахування), із них сплачено аліменти в розмірі 54 485,90 грн. Загальна сума доходу за період з червня 2021 року по листопад 2021 року без урахування аліментів становила 161 434,45 грн.

У згаданій довідці також зазначено, що аліменти сплачено на користь ОСОБА_2 згідно ВП №39260299 від 07.08.2013 у розмірі 28,6% на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 згідно ВП №67161083 від 19.10.2021 у розмірі 25% на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ВП №67402209 від 05.11.2021 у розмірі 16,6% на її утримання. З 01.11.2021 загальний відсоток утримань становить 50%; відповідно до ВП - 20,37%; 17,8%; 11,83% (а.с.17).

У ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 викладено правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки він вдруге одружився та від цього шлюбу має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначив, що розмір аліментів на дітей втричі перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а загалом розмір стягуваних з нього аліментів перевищує 50% його доходу. У зв`язку із наявними захворюваннями він несе значні кошти на лікування та реабілітацію, тобто відбулося погіршення стану його здоров`я.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апеляційний суд, встановивши обставини справи та беручи до уваги наведені вище норми дійшов висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів 1/4 частина заробітку (доходу) позивача відповідає вимогам сімейного законодавства України, а його зменшення до 1/7 частини заробітку (доходу) позивача, про що він клопоче, у зв`язку з тим, що він має на утриманні ще одну дитину та дружину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме його інтересам.

ОСОБА_1 в скарзі зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував свій висновок в частині нового розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідача ОСОБА_2 . Крім того, суд відступив від принципу рівності щодо розміру аліментів на дітей.

Однак, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів виходив з того, що проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необхідними, достатніми, законними та такими що відповідають потребам дитини на час ухвалення рішення.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в іншому шлюбі, а його син ОСОБА_11 проживає окремо від батька разом із матір`ю ОСОБА_2

Народження іншої дитини та укладення нового шлюбу само по собі не є підставою для невиконання обов`язку з утримання сина ОСОБА_4 і в даному випадку не впливає на спроможність позивача сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на їх спільного сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Позивач працює, має постійний та стабільний заробіток, який є достатнім для сплати аліментів.

Також позивачем не заперечувалися факти, викладені у відзиві ОСОБА_2 на позов, зокрема те, що у сина встановлена інвалідність, яка потребує реабілітаційних заходів, а також те, що в позивача наявне нерухоме майно, а в ОСОБА_2 такого немає, і ці обставини беруться апеляційним судом до уваги.

Доказів на підтвердження погіршення матеріального становища позивача з моменту стягнення аліментів на утримання старшого сина матеріали справи не містять.

Різниця у віці між дітьми позивача ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) становить майже сім років, тобто з урахуванням вікових особливостей старший син потребує матеріальної допомоги в більшому розмірі.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідачка ОСОБА_3 погодилася з рішенням суду першої інстанції в частині зменшення розміру аліментів на утримання її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/7 частини від всіх видів заробітку (доходу) позивача, оскільки рішення суду не оскаржила.

Тому за обставин даної справи не можна говорити про відступ суду від принципу рівності дітей.

Загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати відповідача за всіма виконавчими документами відповідає розміру відрахувань, який визначений ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 стягувалися до 22.06.2022, а тому на даний час аліменти підлягають сплаті лише на двох неповнолітніх дітей.

Надання КТ-заключення від 13.10.2020, консультативного висновку спеціаліста від 17.12.2021 та довідки лікаря від 18.01.2022 не підтверджує понесення ОСОБА_1 витрат на лікування, а витяг з електронної бази Остеопатичного центру про оплату послуг, на яке посилається позивач в додатку до позовної заяви, також не може підтверджувати такі витрати, оскільки не можливо встановити його походження.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко