Провадження № 2/761/3269/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Гюлалієвої Ф.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем 03.01.2013 уклала шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голосіївського району м. Києва(шлюб був зареєстрований у Лас-Вегасі, США та через апостиль був підтверджений в Україні). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 27.04.2022 позовну заяву залишено без руху.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом направлений запит щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач до судового засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала; просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.01.2013 у м. Лас-Вегас, штат Невада Реєстратором округу Кларк - пан Рік Страссер, Міністр було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить апостільована засвідчена копія свідоцтва про шлюб Штату Невада № НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва від 27.07.2017 про зміну імені, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив прізвище на ОСОБА_2 (копія свідоцтва про зміну імені від 27.07.2017, серія НОМЕР_2 , зареєстровано Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, містися в матеріалах справи).

Відповідно до свідоцтва від 11.11.2017 про зміну імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила прізвище на ОСОБА_2 (копія свідоцтва про зміну імені від 11.11.2017 серія НОМЕР_3 , зареєстровано Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління територіального юстиції у м. Києві, містися в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Згідно ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв. Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002).

Відповідно до наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 (в ред. від 18.11.2003 №140/5) «Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України.

Відповідно до міжнародного договору ст. 1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції.

Відповідно до ст. ст. 2,3 Гаазької Конвенції (набрання чинності в Україні 22.10.2003) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, підстави недійсності шлюбу, зареєстрованого 03.01.2013 у м. Лас-Вегас, штат Невада, Реєстратором округу Кларк - пан Рік Страссер, Міністр між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про шлюб Штату Невада № НОМЕР_1 , на якому 19.06.2013 проставлено апостиль - відсутні.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частиною 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

За змістом ч. 2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними є неможливим і не відповідає інтересам подружжя, астрок для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу без обов`язкового виїзду закордон, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню та розірванню шлюбу між сторонами у справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При зверненні до суду з позовною заявою позивач не висловлювала бажання щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. ст.110,112,113, 114, 115 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 03.01.2013 у м. Лас-Вегас, штат Невада відповідно до свідоцтва про шлюб Штату Невада № НОМЕР_1 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: