ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/660/22 Доповідач - Гірський Б.О.
Категорія - 304000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Гірський Б.О.

Суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

за участю секретарів - Романська К.М. ,

Панькевич Т.І., представника АТ "Альфа-Банк" -

Галдецького Я.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу № 607/15104/21 за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л., в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання договору застави припиненим та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.08.2008 року між ним та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - АТ "Альфа-Банк"), було укладено договір кредиту №770/39-336-08 на купівлю автотранспортних засобів та договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-863-08 від 20.08.2008 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаними договорами між сторонами було укладено договір застави, згідно якого позивачем передано в заставу транспортний засіб марки Skoda, модель Superb, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2021 у справі №607/17950/19 з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» частково стягнуто заборгованість за договором кредиту №770/39-336-08 від 20.08.2008 року в загальній сумі 49 190,55 грн., яка сплачена ним в повному обсязі.

Таким чином вказує, що зобов`язання за Договором кредиту №770/38-863-08 ним виконані в повному обсязі, що підтверджується також довідкою, яка видана відповідачем 30.06.2021 року за №56215-23.1.

У зв`язку з вищенаведеним, просив визнати такою, що припинена заставу рухомого майна - легкового автомобіля Skoda Superb, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , що виникла на підставі договору застави №770/76-621-08 від 20.08.2008 року, укладеного між ним та ПАТ «Укрсоцбанк»; припинити обтяження рухомого майна та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про об`єкт обтяження - легковий автомобіль, оскільки банк йому в цьому відмовляє.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано такою, що припинена заставу рухомого майна - автомобіля легкового Skoda Superb, номер об`єкта: TMBDL23V58B302919, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , що виникла на підставі договору застави №770/76-621-08 від 20.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк».

Припинено обтяження рухомого майна автомобіля легкового Skoda Superb, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , що виникло на підставі договору застави №770/76-621-08 від 20.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк».

Вирішено виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про об`єкта обтяження: автомобіль легковий Skoda Superb, номер об`єкта: TMBDL23V58B302919, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , що виник на підставі договору застави №770/76-621-08 від 20.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк».

Стягнуто з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 908, 00 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі АТ "Альфа-Банк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неповне дослідження обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2021 року стягнуто заборгованість за кредитним договором лише в межах строків позовної давності, тобто зобов`язання ОСОБА_1 належним чином та в повному обсязі не виконано.

Наявність судового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строків позовної давності не припиняє зобов`язання.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі №755/19205/17.

Вказує, що застава відповідно до ст.20 ЗУ "Про заставу" та п.3.3. договору застави №770/76-621-08 від 20.08.2021 року зберігається в повному обсязі, тому не підлягає припиненню обтяження рухомого майна, яке є предметом вказаного договору застави та відсутні підстави для виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відзиву на апеляційну скаргу, у визначений судом строк, не подано.

В суді апеляційної інстанції представник АТ "Альфа-Банк" - адвокат Галдецький Я.А. апеляційну скаргу в її межах підтримав, посилаючись, на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ленько Р.І. проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників цивільного процесу, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2008 року між ОСОБА_1 та акціонерно -комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк», було укладено договір кредиту №770/39-336-08 на купівлю автотранспортних засобів та договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-863-08.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаними договорами 20.08.2008 між ОСОБА_1 та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір застави №770/76-621-08, згідно якого ОСОБА_1 (заставодавець) передає в заставу банку (заставодержателю) транспортний засіб марки Skoda, модель Superb, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований ІВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області 19.08.2008 року (а.с.3-4).

16.02.2017 року, на підставі зазначеного договору застави, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження за №16152597, об`єкт обтяження: автомобіль легковий Skoda Superb, номер об`єкта: TMBDL23V58B302919, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2021 у справі №607/17950/19 позов АТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №770/39-336-08 від 20.08.2008 року в розмірі: 32 348, 73 грн. - заборгованість за кредитом; 3482, 19 грн. - заборгованість за відсотками; 9631, 95 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 1 036, 83 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 2 429, 35 грн. - інфляційні витрати за кредитом; 261, 50 грн. - інфляційні витрати за відсотками, а також 1152, 6 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що банком пред`являлися вимоги про стягнення, станом на 28.05.2019 року, заборгованості за кредитом - 110974,43 грн., заборгованості за відсотками - 115609,99 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 40049,44 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків- 37452,14 грн., інфляційних витрат за кредитом - 9210,87 грн., інфляційних витрат за відсотками - 8612,25 грн.

Позов в частині стягнення заборгованості з платежів, які мали бути сплачені до липня 2016 року та пені за період з 28.05.2018 року по 29.07.2019 року, заявлений з пропуском строків позовної давності, у зв`язку з чим судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні вимог банку в цій частині.

28.04.2021 року, на виконання рішення суду, ОСОБА_1 сплатив 49 190,60 грн. на погашення кредиту №770/39-336-08 від 20.08.2008 року, що підтверджується копією квитанції №222272195 (а.с.12).

Згідно довідки №56215-23.1 від 30.06.2021 р., виданої АТ «Альфа-Банк», ''заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №770/39-336-08 від 20.08.2008 р. становить: 78 625,70 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 148 658,79 грн. - прострочені проценти, 265 278,06 грн. - пеня. Заборгованості за кредитним договором №770/38-863-08 від 20.08.2008 року не має, кредитний договір закрито - 20.04.2016 року'' (а.с.13).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із пропуском АТ «Альфа-Банк» строків позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, останній втратив своє право як заставодержатель задовольнити майнові вимоги за рахунок переданого у заставу майна. Оскільки ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання, згідно рішення суду, сплативши визначену судом суму заборгованості в повному обсязі, тому відсутні правові підстави для збереження обтяження на майно останнього.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Спливу позовної давності як підстави для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачають.

При цьому відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України.

Згідно з приписами статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

У зобов`язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку.

Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного.

Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Таким чином, за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропущення позовної давності, зобов`язання не припиняється.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі 757/32377/15-ц.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Підстави припинення застави визначені у статті 28 Закону України «Про заставу» відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Таким чином, вказаною нормою не передбачено такої підстави для припинення застави як сплив позовної давності до основної чи додаткової вимоги кредитора за основним зобов`язанням.

Крім того, згідно п.п.3.2., 3.3. договору застави №770/76-621-08 від 20.08.2008 року право застави припиняється виконанням заставодавцем забезпечених заставою зобов`язань за договором кредиту 1 та договором кредиту 2, а також в інших випадках, передбачених ст. 28 і 29 ЗУ "Про заставу".

У разі часткового виконання заставодавцем забезпечених заставою зобов`язань за договором кредиту 1 та/або договором кредиту 2 застава зберігається у первісному обсязі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про припинення застави, так як Законом України «Про заставу» не передбачено такої підстави для припинення застави, як сплив позовної давності до вимог кредитора за основним зобов`язанням. Договір застави, укладений між сторонами, не встановлює будь-яких інших умов припинення застави, ніж це передбачено в законі.

Крім того, відсутні підстави для задоволення похідних вимог про припинення обтяження рухомого майна та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про об`єкт обтяження, оскільки їх вирішення залежало від результату вирішення основної вимоги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені АТ «Альфа-Банк» у розмірі 1362 грн. за розгляд апеляційної скарги слід стягнути з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання договору застави припиненим та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в користь акціонерного товариства "Альфа-Банк" (вул. Жилянська, 43, м. Київ, 03150, ) 1362 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2022 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Храпак Н.М.