Справа № 369/2916/22
Провадження №4-с/369/58/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Костопільський відділ державної виконавчої служби у Рівенському районі Рівенської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ТОВ "Фінансова компанія "Фаворит", на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся представник скаржника адвокат Рачкевич Н.В. зі скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Костопільський відділ державної виконавчої служби у Рівенському районі Рівенської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ТОВ "Фінансова компанія "Фаворит", на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначив, що 27.08.08 між позичальником ОСОБА_2 та кредитором ПАТ Родовід Банк укладено договір про іпотечний кредит № 77.2/СЖ-194.08.1 та додаток до договору.

З метою забезпечення виданого іпотечного кредиту 27.08.08 між фінансовим поручителем по вказаному іпотечному кредиту ОСОБА_1 та АТ Родовід Банк укладено відповідний договір поруки.

У зв`язку з невиконання умов договору іпотечного кредиту № 77.2/СЖ-194.08.1 від 2~.08.08 Києво-Святошинський районний суд Київської області 17.09.13 виніс заочне рішення № 369/142/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ Родовід Банк заборгованість за вказаним іпотечним кредитом у розмірі 1 108 232, 97 грн.; в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу її на прилюдних торгах.

У справірішенням Апеляційного суду ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ Родовідбанк. З ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку стягнуто на користь ПАТ Родовід Банк заборгованість за договором про іпотечний кредит №77.2 /СЖ-194.08.1 від 27 серпня 2008 року в розмірі 1016696, 95 грн. В рахунок погашення кредитної заборгованості звернуте стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №77.2/СЖ-194.08.1 від 27 серпня 2008 року - належну ОСОБА_2 на праві власності однокімнатну квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .13.02.2015 Києво-Святошинський районний суд Київської області на виконання рішення апеляційного суду Київської області видав відповідний виконавчий лист № 2/369/38/14, який для виконання був скерований у ВДВС Костопільського РУЮ.11.06.2015 державним виконавцем ВДВС Костопільського РУЮ Ковальчуком С.Л., згідно постанови серії ВП № 47443561 про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, накладено арешт на рухоме майно ОСОБА_1 - легковий автомобіль MERSEDES-BENZ ML350, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 18.08.10 ВРЕР ДАІ м. Костопіль УДАІ УМВС України в Рівненській області.27.10.2020 року між ПАТ Родовід Банк та ТОВ Фінансова компанія Фаворит укладено договір про відступлення прав вимоги за договором про іпотечний кредит № 77.2/СЖ-194.08.1 від 27.08.08, згідно якого право вимоги Банку до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ Фінансова компанія Фаворит.На даний час зобов`язання про сплату заборгованості в сумі 1015596,95 грн., 1073,00 грн на користь ПАТ Родовід Банк (ТОВ Фінансова компанія Фаворит) виконані у повному обсязі.Згідно довідки ТОВ Фінансова компанія Фаворит № 4/7 від 07.09.21 будь-які претензії товариства до ОСОБА_1 , в тому числі й майнові щодо виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 77.2/СЖ-194.08.1 від 27.08.08, відсутні. Станом на день подання скарги ПАТ Родовід Банк» перебуває в стані припинення, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.У відповідь на адвокатські запити № 1676 від 03.02.21 та № 21 від 18.03.21 про надання інформації щодо виконавчого провадження №2/369/38/14 від 13.02.15Костопільський районний ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Костопільський ВДВС), який є правонаступником ВДВС Костопільського РУЮ, у своїх листах № 1676 від 03.02.21 та № 6073 від 31.03.21 повідомив, що виконавче провадження № 2/369 '38/14 13.02.15 було завершене 04.08.15 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, а виконавчий документ було направлено для виконання за належністю до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції. Тому у відділу відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника.07.04.21 та повторно 18.05.21 у Києво-Святошинський районний ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлені адвокатські запити №№ 23 та 28, відповідно, про надання інформації щодо виконавчого провадження № 2/369/38/14 від 13.02.15 та зняття арешту з автомобіля ОСОБА_1 . Проте Києво-Святошинський районний ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповіді на запити не надав, причини не надання затребуваної інформації не повідомив.Натомість Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у своєму листі № 29108/3-21 від 22.07.21 повідомило, що згідно інформації, наданої Вишневим ВДВС у Бучанському районі Київської області, та відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, 01.09.15 до відділу з Костопільського районного ВДВС ГТУЮ у Рівненській області надійшов виконавчий лист № 2/369/28/14, виданий 13.02.15 Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Родовідбанк.

Скаржник просив визнати протиправною бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який є правонаступником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який є правонаступником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного правління юстиції, щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , та скасувати арешт на автомобіль марки MERSEDES-BENZ модель ML350, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , за підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , який був накладений 11.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Костопільського РУЮ Ковальчуком С.Л., згідно постанови серії ВП № 47443561. Також зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , а саме: автомобіля марки MERSEDES-BENZ модель ML350, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.05.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд скарги.

У судове засідання скаржник не з`явився, його представник адвокат Осташевський Андрій Миронович надіслав заяву та письмові пояснення, просив слухати скаргу без його участі та задовольнити його скаргу у повному обсязі.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не відомі.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши докази у справі, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виконання судового рішення охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У справі Горнсбі проти Греції ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2013 року стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в розмірі 1 108 232,97 грн. У рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 травня 2014 року заочне рішення скасовано та ухвалено нове. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в розмірі 1 016 696, 95 грн. У рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

13 лютого 2015 року представник позивача отримав виконавчий лист по справі №369/142/13ц.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 листопада 2015 року за заявою ПАТ «Родовід Банк» виправлено назву населеного пункту на вірне с.Чайки.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

27.10.2020 між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Фаворіт» укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором №11.2/СЖ-194.08.П від 27.08.2008 посвідченого Паладій Н. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.08.2008, за реєстром № 3491, відповідно до якого новому Іпотекодержателю перейшли всі права і зобов`язання Первісного Іпотекодержателя, що виникли на підставі іпотечного договору, в обсязі та на умовах, що існували на момент набрання чинності цим договором.

Ухвалою суду від 28.12.2020 року стягувача Публічне Акціонерне Товариство Родовід Банк у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів виданих Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/142/13-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства Родовід Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит - замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фаворіт» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 16 офіс 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № Р65228 від 14.09.2020 року на легковий автомобіль WDC1631571A455076, номер державної реєстрації: НОМЕР_6 , MERSEDES-BENZ ML350, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_7 , номер двигуна НОМЕР_3 , який належить боржнику ОСОБА_1 накладено арешт рухомого майна відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер: ВП 47443561, виданої 11.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Костопільського РУЮ Ковальчук С.Л.

01.06.2021 року Києво-Святошинським районним ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено, що 08.09.2015 року головним державним виконавцем відділу винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідно до п. 8 ЗУ «Про виконавче провадження», так як згідно інформаційної довідки право власності на нерухоме майно боржника зареєстроване у Києво-Святошинському районні припинено 05.06.2013 року. Повторно до відділу виконавчий лист не надходив.

Краснопільський районний ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 31.03.2021 року надав інформацію про те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/369/38/14 виданого 13.02.2015 року було 04.08.2015 року завершено відповідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчий документ було направлено для виконання за належністю до ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян. Однією із гарантій принципу законності виконавчого провадження є закріплення та гарантування права на оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (стаття 74 Закону "Про виконавче провадження"). Із принципом законності тісно пов`язаний принцип контролю за виконавчим провадженням.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, а також можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Отже, державний (приватний) виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, зокрема у випадку виконання грошового зобов`язання боржником. При цьому виконавець повинен перевірити цю обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

У Постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22) Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, тому, враховуючи, що відносно боржника ОСОБА_1 не відкрито виконавчих проваджень, суд приходить до висновків про задоволення скарги та зняття арешту на рухоме майно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Костопільський відділ державної виконавчої служби у Рівенському районі Рівенської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ТОВ "Фінансова компанія "Фаворит", на дії державного виконавця, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який є правонаступником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який є правонаступником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного правління юстиції, щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , а саме: автомобіля марки MERSEDES-BENZ модель ML350, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Скасувати арешт на автомобіль марки MERSEDES-BENZ модель ML350, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , за підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , який був накладений 11.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Костопільського РУЮ Ковальчуком С.Л., згідно постанови серії ВП № 47443561.

Зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , а саме: автомобіля марки MERSEDES-BENZ модель ML350, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко