Справа №1519/2-625/11
Провадження №2-зз/521/3/22
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

16 вересня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Примакіної С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2007 року по справі №2-1027/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу, та скасувати арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2007 року по справі №2-3623/07 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_1 стала кредитором за кредитним договором №014/0027/82/64112 від 28.08.2006 року, боржником за яким є ОСОБА_4 , та договором іпотеки, за яким ОСОБА_4 є майновим поручителем за зобов`язаннями по кредитному договору №014/0027/82/64112 від 28.08.2006 року. Предметом іпотеки за даними договорами є нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . Накладені судом арешти на вказану квартиру позбавляють заявницю можливості розпоряджатися своїм майном, тому вона звернулася з відповідною заявою до суду.

У судовому засіданні сторони участі не приймали.

Дослідивши доводи клопотання, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошової суми. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.06.2012 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів грошову суму в розмірі 6 510 950 грн. Дане рішення набрало законної сили та було звернено до виконання.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вжиті заходи забезпечення позову по даній справі, зокрема, ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2007 року та від 02.03.2007 року, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , були з метою виконання рішення суду. Однак, на даний час у суду немає даних про виконання рішення в повному обсязі, а тому немає підстав для їх скасування.

Крім цього, ч.ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Тобто, зазначеною нормою визначено, що суд може скасувати заходу забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи. Попри це, ОСОБА_1 не була учасником по справі №1519/2-625/11, а тому суд не може розглядати її заяву як підставу для скасування заходів забезпечення позову по справі, в якій вона не приймала участь у якості сторони.

Стосовно посилань заявника, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та накладений судом арешт позбавляє її можливості розпоряджатися своїм майном, чим порушує її права, суд вважає роз`яснити наступне.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

Отже, особа, яка вважає, що її права порушені у зв`язку з накладенням арешту в порядку забезпечення позову та яка не була стороною по справі, не позбавлена можливості звернутися до суду в рамках позовного провадження з відповідними вимогами.

Згідно ч.ч. 4, 5, 6 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий