Справа № 144/786/22
Провадження № 2/144/336/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Довгалюк Л.В.,

секретаря судового засідання Ковтун Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з неї аліменти на його користь на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 18.06.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з ним та перебувають на його утриманні.

Починаючи із січня 2022 року ОСОБА_1 разом із дітьми проживає у будинку батьків своїх батьків по АДРЕСА_1 . Відповідач проживає окремо у с. Пологи.

Відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, таким як повага до чоловіка, піклування про створення сім`ї, доброзичливої сприятливої морально психологічної атмосфери.

Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через різні погляди на життя, постійно виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено з січня 2022 року.

На переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача так і у відповідача на ґрунті сімейно побутових проблем та на шлюб та сім`ю, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Діти проживають із позивачем у будинку, що належить його батькам за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку дітям створені всі необхідні умови для їх проживання.

Позивач зазначив, що працює та отримує заробітну плату. Постійно слідкує за здоров`ям та розвитком своїх дітей, виховує та піклується про них. Крім того, вказав, що не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні її прав та обов`язків щодо їх дітей, але враховуючи, що відповідач останнім часом дітей матеріально не забезпечувала є підстави вважати, що вона і надалі буде ухилятися від утримання дітей.

Непрацездатних батьків, чоловіка у відповідача немає, стан здоров`я у неї нормальний. Остання офіційно не працевлаштована та не є суб`єктом підприємницької діяльності, чи працює на даний час йому невідомо.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.06.2011 виконавчим комітетом Сокирянської сільської ради Теплицького району Вінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с. 13).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Статями 51 Конституції України та 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок непорозумінь шлюб існує формально, подальше її збереження сім`ї є неможливим, оскільки сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, що є підставою для розірвання шлюбу.

Беручи до уваги те, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, оскільки позивач виявив бажання розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач проти цього не заперечує, суд вважає, що вказана позовна вимога підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи бажання позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Разом з тим, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 9).

Діти проживають із батьком, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради № 327 від 11.08.2022 (а.с. 10) та актом обстеження житлово побутових умов від 12.08.2022 (а.с.14).

Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.

Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідач, будучи матір`ю неповнолітніх дітей, зобов`язана здійснювати їх утримання до досягнення ними повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на її утриманні інших осіб, тяжкого матеріального становища, а також докази на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, керуючись ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 180, 182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст. ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 206, 209, 247, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 18.06.2011 року виконавчим комітетом Сокирянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис № 1) - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_5 ».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 0.0. від 15.08.2022. Оригінал квитанції зберігається у матеріалах цивільної справи № 144/786/22 у Теплицькому районному суді Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.08.2022 та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Теплицького відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Хмельницький) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя