ЄУН № 337/2421/22
Провадження № 2-др/337/24/2022
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті додаткового рішення

26.09.2022 м.Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

за участю секретаря - Крижко Я.О.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката (Кукурудза Р.О.), про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, та ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

16.09.2022 представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. З заявою до матеріалів справи додатково долучені докази надання професійної правничої допомоги позивачу: договір від 04.08.2022; акт приймання наданих послуг від 09.08.2022, розписка від 11.08.2022.

Ухвалою суду від 16.09.2022 дану заяву призначено до судового розгляду на 26.09.2022 о 13.30.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день і час судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Від заявника 26.09.2022 до суду надійшла заява про розгляд його заяви без його участі.

Неявка учасників не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, перевіривши матеріали справи, що стосуються відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням суду від 09.09.2022 позовну заяву позивача ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6977 від 24.05.2021 вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості у розмірі 65028,41 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вважає, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу мовою оригіналу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги , заперечення , аргументи пояснення , міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях , а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Суд акцентує увагу на тому, що заявник в порушення норм процесуального права

звернувся з заявою до суду лише 16.09.2022, тобто з пропуском передбаченого положенням статті 141 ЦПК України строку для подання такої заяви.

Доводи представника, на той факт, що в тексті позовної заяви стороною позивача зроблено заяву про те , що докази витрат позивача на професійну допомогу будуть надані в порядку і строки передбачені процесуальним законодавством не приймаються судом , як заява в розумінні ч.8 ст.141 ЦПК України , оскільки позивачем в позовній заяві не було конкретизовано, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України після ухвалення рішення судом. На час розгляду справи та прийняття судом рішення у справі були відсутні будь - які докази надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн. Водночас суд враховує, що надані з заявою докази надання правничих послуг оформлені між позивачем та адвокатом ще до подачі позову до суду, а тому у позивача не було жодних перешкод для надання цих доказів суду до ухвалення рішення у справі або надання відповідної заяви про намір надати такі докази після ухвалення такого рішення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представнику позивача адвокату Кукурудзу Р.О., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2022.

Суддя В.О. Мальований