Справа №949/608/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року м.Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою ОСОБА_2 . На даний час вона навчається у відокремленому структурному підрозділі "Сарненський педагогічний фаховий коледж Рівненського державного гуманітарного університету" за освітнім рівнем молодший спеціаліст 012 Дошкільна освіта на денній формі навчання. На повному державному утриманні вона не перебуває, стипендію не отримує. Оскільки вона навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Після досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Вважає, що вказаний нею розмір аліментів у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити їй більшу стабільність щодо її утримання.

До початку розгляду справи від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав частково та просить суд при ухваленні рішення врахувати поданий ним відзив, де він обґрунтував свою позицію щодо часткового визнання позовних вимог. Зокрема у відзиві відповідач ОСОБА_2 зазначив, що він не має на даний час можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця, враховуючи його матеріальне становище. Під час переговорів з дочкою, він виявив бажання добровільно сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, що для нього є можливим. Однак, вирішити питання в позасудовому порядку не вдалося, оскільки її такий розмір аліментів не влаштовує.

Відповідач вказує, що він перебуває на пенсії, ніде не працює і його єдиним доходом є пенсія, яка становить близько шести тисяч гривень. Інших джерел доходів він не має. На сьогоднішній день його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи житлово-комунальні послуги за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи, як його обов`язкові витрати, які він не може не здійснювати.

Разом з тим, відповідач у відзиві зазначає, що з довідки про навчання, яку подала донька, не вказано про графік її навчання, чи дійсно години її навчання становлять весь робочий день, тиждень. Тому вказані обставини свідчать про те, що якщо в доньки є вільний час, то вона може мати змогу підробляти і частково забезпечувати себе. Також донькою не надано довідки про її доходи, доказів проживання у гуртожитку та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат, в тому числі, плати на проїзд до місця навчання, на харчування, на одяг, тощо.

При цьому відповідач наголосив, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання і ніколи не відмовлявся, оскільки вона є його дитиною і він зобов`язаний її утримувати, на скільки це можливо, виходячи з його матеріального становища.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач - ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно довідки №08-21/106 від 10.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 навчається у відокремленому структурному підрозділі "Сарненський педагогічний фаховий коледж Рівненського державного гуманітарного університету" за освітнім рівнем молодший спеціаліст спеціальності 012 Дошкільна освіта з 01 вересня 2019 року на денній державній формі і на повному державному утриманні не перебуває, стипендію не отримує. Термін закінчення навчання - 30 червня 2023 року ( а.с.9).

Так, слід зазначити, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, суд зауважує, що ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1 ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2 ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вказує позивач, відповідач взмозі надавати їй матеріальну допомогу, що, частково, не заперечив і сам відповідач.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, наявним у матеріалах справи пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , яке видане 19.07.2018 року (а.с.31) підтверджується факт перебування відповідача ОСОБА_2 на пенсії за вислугу років.

Відповідно до довідки №6123 1911 9449 0104, виданої ГУ ПФУ в Рівненській області 11.08.2022 року (а.с.33) відповідач ОСОБА_2 отримує пенсію, яка за період з 01.02.2022 року по 31.07.2022 року складає 37038,85 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 12.08.2022 року, інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня ( а.с. 32).

Вказані відомості свідчать про те, що відповідач, крім пенсії, інших доходів не має.

Разом з тим, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, судом не встановлено.

Як зазначає відповідач та підтверджено в ході розгляду справи, домовленості між ним, як батьком, та донькою щодо розміру її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто.

Отже, при визначенні розміру аліментів, який потребує позивач на період навчання, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

Водночас суд враховує необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання, а також ту обставину, що позивач ОСОБА_1 , як повнолітня особа, повинна також самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення.

Заразом, суд зважає та приймає до уваги зауваження відповідача, зазначені у відзиві на позов, щодо ненадання позивачем доказів щодо проживання у гуртожитку та його вартості, доказів її щомісячних витрат, які включають в себе, в тому числі, плату за проїзд до місця навчання, на харчування, на одяг, тощо.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вочевидь не відповідає принципам співмірності та справедливості.

Суд враховує наведені доводи відповідача, що, на думку суду, істотно обмежує його можливість надання матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання, у заявленому нею розмірі.

Відтак суд доходить висновку, що з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, а також з огляду на положення ст. 199 СК України щодо спільного обов`язку надавати посильну матеріальну допомогу на утримання повнолітніх сина/дочки, які продовжують навчання, обох батьків, заявлені позовні вимоги суд визнає необхідним задоволити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) щомісячно, визнаючи можливим та достатнім надання ним такого утримання в межах потреб доньки.

При цьому суд визначає за необхідне визначити кінцевою подією стягнення аліментів дату саме закінчення строку навчання ОСОБА_1 у вказаному навчальному закладі, а саме 30.06.2023 року, яка вочевидь передує даті досягнення нею віку 23 років, та за відсутності відомостей щодо продовження нею навчання на подальший період часу, оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

За приписами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач не сплачувала судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у розмірі, визначеному на день подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 198 - 201 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 03.06.2022 року і до закінчення навчання - 30.06.2023 року.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.