Справа №930/399/22
Провадження №2/930/388/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2022 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом АТ КБ "Приватбанк" в особі представника за довіреністю - Балагурак Вероніки Василівни до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд із позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 (Позичальник) звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №н/б від 25.02.2008 року.

При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додасться до позову, а Позичальнику надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додасться).

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8900.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.

25.07.2014 Позичальник, ОСОБА_2 померла, що підтвреджується свідоцтвом про смерть від 11.03.2018. Спадкоємці Позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 25.07.2014 по 25.01.2015. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .

На виконання вимог вищевказаної норми закону Позивачем 16.04.2018 була направлена претензія кредитора до Немирівської державної нотаріальної контори та 19.10.2018 отримана відповідь.

07.09.2021 до спадкоємця Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором №н/б від 25.02.2008 року становить - 5198,91 грн., яка складається лише із заборгованості за тілом кредита.

У зв`язку з викладеними обставинами, представник позивача звернувся в інтересах АТ КБ "Приватбанк" з позовом до спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Представник позивача за довіреністю Балагурак В.В. до позовної заяви подала клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у зв`яку із малозначністю справи.

Відповідачу ОСОБА_1 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідач був вчасно та належним чином повідомлений про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав.

У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18.03.2008, ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Кредитка "Універсальна" у розмірі 250 грн.

Відповідно до довідки "Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н)" в період з 25.02.2008 по 26.10.2013 за кредитною карткою неодноразово збільшувався та зменшувався кредитний ліміт, зокрема 05.03.2008 - встановлено кредитний ліміт у розмірі 250 грн., 22.03.2008 - збільшено кредитний ліміт до 3100 грн., 22.10.2009 - збільшено кредитний ліміт до 4000 грн., 19.11.2009 - зменшено кредитний ліміт до 2800 грн., 22.12.2009 - збільшено кредитний ліміт до 4000 грн., 14.09.2010 - зменшено кредитний ліміт до 3610 грн., 22.12.2010 - зменшено кредитний ліміт до 3090 грн., 22.10.2011 - зменшено кредитний ліміт до 2470 грн., 16.09.2013 - збільшено кредитний ліміт до 8400 грн., 26.10.2013 - збільшено кредитний ліміт до 8900 грн.

Представником АТ КБ "Приватбанк" також надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Однак, суд не може взяти його до уваги, оскільки в наданому витязі відображені тарифи, які діять з 01.06.2012, а не з 2008 року. Зокрема, як випливає із заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18.03.2008 базова процентна ставка за кредитом складає 1,9%, тоді як відповідно до наданого Банком витягу із Тарифів базова процентна ставка за кредитом складає 2,5%.

Згідно наданого позивачем розрахунків заборгованості за договором б/н від 25.02.2008 року, укаденого між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_2 , у останньої станом на 30.09.2020 наявна заборгованість у загальному розмірі 8592,29 грн., а станом на 29.11.2021 заборгованість у загальному розмірі 5198,91 грн.

Відповідно до ухвали Немирівського районного суду від 06.05.2015 у справі №140/767/15-ц за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, провадження по вказаній цивільній справі було закрито у зв`язку із смертю відповідачки ОСОБА_2 , яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своїм листом - претензією кредитора від 31.03.2018 представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, яким позивач просить повідомити його чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 147261,26 грн. А також просить повідомити банк чи звертались з заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, та відмості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також ті які вже прийняли спадщину

Однак, 19.04.2018 своїм листом державний нотаріус повідомив ПАТ КБ "Приватбанк" про те, що у зв`язку із тим, що станом на 06.05.2015 року кредитор знав про смерть ОСОБА_2 , тому відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті (тобто в шестимісячнмй строк з дня, коли він дізнався або міг діщнатися про відкриття спадщини), позбавляється права вимоги до спадкємців боржника.

28.08.2021 представник АТ КБ "Приватбанк" звернувся з листом - претензією до ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості у розмірі 5198,91 грн., яка існувала станом на дату смерті ОСОБА_2 .

На виконання ухвали Немирівського районного суду від 22.02.2022 про витребування з Немирівської державної нотаріальної контори належним чином засвідченої копії спадкової справи, заведеної після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , державний нотаріус надав відповідь 245/01-16 від 06.05.2022 про те, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася.

Так, статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 1281 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що відповідач відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак відповідно до відповіді ін Немирівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексувін не заявив про відмову від неї.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, прийняв спадщину чи заявив про відмову від прийняття спадщини.

Разом із тим, за статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не є тотожним поняттю «позовна давність». Так, у частині четвертій статті 1281 Цивільного кодексу України визначено наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Іншими є правові наслідки, що передбачені у частині четвертій статті 267 Цивільного кодексу України, за якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тобто у наданні судового захисту порушеному цивільному праву.

Визначені у статті 1281 Цивільного кодексу України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними за своєю правовою природою та наслідками строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін та відсутні поважні причини пропущення позовної давності.

Тобто, встановлені статтею 1281 Цивільного кодексу України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Вказа правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справ № 2-1308/11.

Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою Немирівського районного суду від 06.05.2015 у справі №140/767/15-ц за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, провадження по вказаній цивільній справі було закрито у зв`язку із смертю відповідачки ОСОБА_2 , яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже позивач дізнався про смерть позичальника ОСОБА_2 ще у 2015 році, а відтак з врахуванням вимог статті 1281 Цивільного кодексу України повинен був направити до нотаріальної контори претензію кредитора протягом шести місяців з 06.05.2015 року, при цьому така претензія кредитором направлена лише 31 березня 2018 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а також пропущено строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, у відповідності до статті 1281 Цивільного кодексу України, що включає в себе неможливість вимагати позивачем у суді захисту такого права, а відтак у задоволенні позову Акціонерного товариств комерційний банк "Приватбанк", суд відмовляє.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати у разі відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 257, 267, 1216, 1218, 1220, 1267, 1268, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову АТ КБ "Приватбанк" в особі представника за довіреністю - Балагурак Вероніки Василівни до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавцем - відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Немирівський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику учасників справи), суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Суддя: В.М. Алєксєєнко