Р І Ш Е Н Н Я№ 127/11566/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Мутовкіної В.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25.01.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем по даній справі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2021 шлюб розірвано. Сторони по справі мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти на даний момент проживають разом з позивачем.
Згідно з укладеним між сторонами 30.03.2021 Договором про сплату аліментів на дітей, відповідач сплачує 2850 грн. на кожну дитину в місяць.
З 24.02.2022. у зв`язку з введенням в Україні воєнний стан. Через війну різко зросли ціни на речі, продукти харчування, ліки та інше. У зв`язку з цим, позивач усно звернулася до відповідача з пропозицією сплачувати аліменти у розмірі частки від заробітку. Дане звернення було проігноровано.
Позивач вказує, що зміна розміру аліментів передбачена умовами Договору, у разі зміни матеріального стану відповідача.
Позивач зазначає, що оскільки відповідач є військовослужбовцем, то через призначення йому додаткових виплат його матеріальний стан значно поліпшився.
На підставі викладеного просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки від доходів боржника.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 50)
01.07.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на те, що ним умови Договору про сплату аліментів на дітей від 30.03.2021 виконуються в повному обсязі, кошти на дітей сплачуються щомісячно у повному обсязі. Також матеріальна допомога надавалась його матір`ю та братом. Крім цього зазначив, що з виплат військовослужбовцям, про які зазначає позивач, аліменти не стягуються відповідно до закону.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала, просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 25.01.2014 сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/6550/21 від 11.05.2021 розірвано. (а.с.7)
Сторони по справі мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 23.12.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.4), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 29.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.5) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 16.08.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. (а.с.6)
30.03.2021 сторони уклали Договір про сплату аліментів на дітей, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструком В.І., зареєстровано в реєстрі за № 471. (а.с.8-9)
Пунктом 1.4 вказаного договору передбачено, що Батько (відповідач по справі) за домовленністю сторін, зобов`язаний сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 8550 грн. з урахуванням інфляції, а саме по 2850 грн. на кожну дитину щомісячно.
П.1.5 договору встановлено обов`язок Батька брати участь у додаткових витратах на дітей що викликані особливими обставинами (розвиток, здібності дітей, їх хвороби, каліцтво, інше).
Відповідно до квитанцій наданих відповідачем про сплату аліментів, які перераховувались ним на ім`я позивача (а.с.65-94), відповідач належним чином виконує умови договору. Вказані обставини позивачем не заперечуються.
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно з ч.ч. 1, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим кодексом та іншими нормативно-правовими актами на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.
Серед загальних засад регулювання сімейних відносин у ч. 2 ст. 7 СК України закріплена можливість урегулювання цих відносин за домовленістю (договором) між їх учасниками.
Згідно ст. 9 СК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.
Відповідно д ч.1 ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Судом було встановлено, що відповідач належним чином виконує умови договору, сплачує обумовлену сторонами в договорі про сплату аліментів на дітей від 30.03.2021 суму аліментів на утримання дітей щомісячно, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями. Дану обставину не заперечувала позивач.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини доходів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Договором про сплату аліментів на утримання дітей, укладеним між сторонами 30.03.2021 року, сторони фактично встановили підстави, порядок та розмір аліментів. Враховуючи, що сторони умовами договору вже погодили підстави, порядок та розмір сплачуваного утримання, встановлення розміру аліментів судом призведе до подвійного стягнення аліментів, тому зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає. Суд звертає увагу позивачки на те, що у разі відмови від договору про сплату аліментів, його розірвання, визнання недійсним в цілому чи в частині наявного права на утримання на дітей, остання не позбавлена можливості повторно звернутись до суду із вимогою про стягнення з відповідача аліментів з підстав визначених Сімейним кодексом України.
Крім цього, суд роз`яснює позивачу її право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів за умови доведення зміни майнового стану сторін. Так, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини справи, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивачки не знайшли свого підтвердження, тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю та недоведеністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 141, 189, 192, 180, 181 СК України, ст.ст. 12, 13, 89, 137, 141 259, 263-265, 273, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.
Судовий збір у розмірі 992,40 грн. компенсувати за рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення виготовлено 05.09.2022.

Суддя: