КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 357/8310/19

08 вересня 2022року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Кирилюк Г.М.

- Невідомої Т.О.

при секретарі - Шпильовій Я.І.

розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» адвоката КосякаВячеслава Миколайовича про зупинення апеляційного провадження за апеляційними скаргамипредставника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» адвоката Тетері Світлани Ігорівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2021 року ухвалені під головуванням судді Кошель Б.І., у цивільній справі за позовом Товаристваз обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшенко Марини Олександрівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі, -

в с т а н о в и в:

12 липня 2019 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» адвокат Тетеря Світлана Ігорівна направила до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшенко Марини Олександрівни в якій з урахування уточнених позовних вимог просила визнати недійсним договор оренди землі, скасувати рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребувати земельні ділянки з чужого незаконного володіння та користування і внести зміни до договору оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 05 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Ім. Котовського», яке у листопаді 2016 року було перейменовано на ТОВ «Олійникова Слобода», було укладено договір оренди землі №б/н, за яким відповідачка передала позивачу земельну ділянку площею 2,28 га з кадастровим номером :03:005:0053, розташовану у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, строком на десять років.

16 червня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Матушевичем О.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію зазначеного права оренди на підставі рішення за індексним номером 13806036, яким зареєструваноправо оренди на зазначену земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода».

Протягом усього часу дії договору оренди позивач користується земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачує орендну плату.

Проте, починаючи з лютого 2018 року відповідачка ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ТОВ «Олійникова Слобода» права користування хемельною ділянкою за договором оренди. За скаргою, поданою ОСОБА_1 та іншими особами до Міністерства юстиції України 28 лютого 2018 року, наказом Міністерства юстиції України № 727/5 від 15 березня 2018 року було скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0053 за ТОВ «Олійникова Слобода».

05 березня 2018 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ Агрокомплекс «Узин» договір оренди №б/н цієї ж земельної ділянки. Державним реєстром Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди на вказану ділянку за ТОВ Агрокомплекс «Узин».

ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до суду з позовом про визнання вказаного договору оренди недійсним. Після звернення позивача до суду, 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» уклали договір про розірвання укладеного між ними договору оренди від 05 березня 2018 року. Після розірвання вказаного договору оренди ОСОБА_1 , за власною заявою, що була посвідчена 01 грудня 2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., здійснила поділ належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0053 на дві земельні ділянки - площею по 1,14 га з кадастровими номерами :03:005:0072 та :03:005:0073. 12 грудня 2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 .

10 грудня 2018 року ОСОБА_1 уклала договір оренди земельної ділянки, за яким передала в оренду ТОВ Агрокомплекс «Узин» обидві земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0072 та :03:005:0073. 13 грудня 2018 року державний реєстратор Ілюшина М.О. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на вказані земельні ділянки за ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Вважає, що всупереч вимог чинного законодавства України відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0053 без згоди позивача, що призвело до істотної зміни умов договору оренди у частині зміни об`єкта оренди, а отже договір оренди потребує внесення відповідних змін до нього. 14 травня 2019 року позивач надіслав ОСОБА_1 пропозицію (оферту) про внесення змін до договору оренди шляхом викладення його у новій редакції разом з проектом відповідної додаткової угоди, однак ОСОБА_1 не надала відповідь на цю пропозицію протягом встановленого позивачем строку.

Зазначає, що скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за товариством права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0053, що виникло на підставі договору оренди, не припинило це право і жодним чином не вплинуло на його дійсність.

Враховуючи вищевикладене, просила суд визнання недійсним договіроренди землі, скасувати рішеннняпро державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребувати земельні ділянкиз чужого незаконного володіння та користування і внестизміни до договору оренди землі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2019 року було частково задоволено заяву ТОВ «Олійникова Слобода» про забезпечення позову та накладено арешт на спірні земельні ділянки.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20 листопада 2019 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гузь С.М. подала апеляційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.01.2020 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гузь С.М. на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2019 року про відкриття провадження було повернуто апелянту.

24 березня 2020 року позивачем ТОВ «Олійникова Слобода» направлено заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначає, що після подання товариством позову набрав чинності Закон України № 340-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким було внесено зміни до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень», у зв`язку з чимухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. На підставі наведеного, позивачем позовні вимоги доповнено вимогою про припинення права оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0072 та :03:005:0073.

Ухвалою суду від 15 липня 2020 року підготовче провадження по вказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову у справі № 357/8310/19, які було застосовано ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2019 року у вигляді арешту:

- на земельну ділянку, загальною площею 1,14 га з кадастровим номером :03:005:0072, що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204, власником якої є ОСОБА_1 .

- на земельну ділянку, загальною площею 1,14 га з кадастровим номером :03:005:0073, що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204, власником якої є ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» адвокат Тетеря Світлана Ігорівна 04 січня 2021 року поштою направила апеляційну скаргу в якцій просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» в повному обсязі, зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року до набрання законної сили рішення у справі № 357/9440/20, стягнути судові витрати у розмірі 40 971 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права

Вказує на те, що суд першої інстанції посилався у рішенні на висновок Великої Палати Верховного суду, викладений у постанові від 15 січня 2020 року у справі №322/1178/17, а також на висновки Верховного Суду, які наведені в постанові від 01 квітня 2020 року у справі №357/8110/18. Проте вважає що суд першої інстанції невірно застосував висновки у вказаних справах, оскільки спір у справі №322/1178/17 стосувався договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року у період дії норми ст. 18 Закону №161-XIV. Договір оренди землі який був укладений між ТОВ «Олійникова Слобода» та ОСОБА_1 було укладено 05 червня 2013 року, коли норми ст. 18 Закону №161-XIV втратили чинність.

Зазначає, що чинна редакція Закону №161-XIV, яка діяла на час укладання між позивачем та ОСОБА_1 , не передбачала державну реєстрацію договору оренди землі та не передбачала, що договір оренди землі набирає чинності після державної реєстрації права оренди за цим договором, а тому для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного після 01 січня 2013 року, мають застосовуватися загальні норми ЦК України, які стосуються договорів, для яких законом передбачена письмова форма.

Вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми ЦК України і Закону №161-XIV та помилково ототожнив держану реєстрацію договору оренду землі з державною реєстрацію прав оренди на земельну ділянку, що призвело до неправильного застосування норм ч. 1 ст. 210 ЦК України, які передбачають, що правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Отже, договір оренди землі є укладеним і таким, що набрав чинність з моменту його підписання ОСОБА_1 та позивачем.

Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що на момент укладання договору оренди землі проведення його державної реєстрації було неможливим, помилково ототожнив держану реєстрацію права оренди земельної ділянки з державною реєстрацією договору оренди землі, про яку йдеться у п. 37 договору оренди землі, а також не застосував правила тлумачення правочинів, визначені у ст. 213 ЦК України, що призвело до неправильного тлумачення ним п. 37 цього договору.

Вважає, що з моменту підписання договору оренди землі в орендаря виникає право отримати від орендодавця в користування земельну ділянку, а орендодавець передає орендарю в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди. Згідно ч. 6 ст. 93 Земельного кодексу України орендована земельна ділянка або її частина може передаватися у володіння та користування іншій особі лише орендарем, лише за згодою орендодавця і лише на праві суборенди. Зазначає, що поділ земельної діляни з кадастровим номером :03:005:0053 не припинив право оренди ТОВ «Олійникова Слобода», що виникло на підставі договору оренди землі. У силу вимог ч. 3 ст. 110 Земельного кодексу України ТОВ «Олійникова Слобода» має право на отримання в оренду сформованих у результаті поділу спірних земельних ділянок і, відповідно, має право захищати це право у судовому порядку, що не врахував суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення, допустивши неправильне застосування норм ст. 110 Земельного кодексу України.

09 лютого 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Марценюк Леся Анатоліїна направила відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Олійникова Слобода» на рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року.

Зазначає, що договіроренди землі від 05 червня 2013 року є нечинним/неукладеним, а відповідно таким, що не породжує прав та обов`язків.

Державний акт про право власності на землю ОСОБА_1 був виданий у 2003 році та не містив кадастрового номеру. Відповідно до витягу з ДЗК, який надав позивач, кадастровий номер земельній ділянці був присвоєний на підставі Технічної документації від 17 квітня 2014 року, а земельна ділянка була зареєстрована у ДЗК лише 20 травня 2014 року. Отже, станом на 05 червня 2013 року не існувало кадастрового номеру земельної ділянки 1, відповідно, дана істотна умова договору- об`єкт оренди, не була і не могла бути узгоджена сторонами договору на дату його нібито підписання. Відсутність згоди щодо такої істотної умови свідчить, що договір оренди землі є неукладеним.

Вказує на те що, невід`ємною частиною договору оренди землі від 05 червня 2013 року є акт приймання-передачі земельної ділянки, проте в акті наданому позивачем не міститься посилання до якого договору він є додатком. Датою підписання Акту приймання-передачі зазначено 05 червня 2013 року, однак, як вже було зазначено, на цю дату кадастрового номеру у земельної ділянки не існувало.

Зазначає, що з 01 січня 2013 року державна реєстрація договорів оренди землі не здійснюється у Державному реєстрі земель. Замість цього проводиться державна реєстрація права оренди земельних ділянок у запровадженому у 2013 році Державному реєстрі прав. Відповідно до договору оренди, наданому позивачем, у п. 16 зазначено, що строк набрання чинності договору настає після його державної реєстрації. Вважає, що наданий позивачем договір не є типовим оскільки має суттєві розбіжності, зокрема, у ньому відсутні частини пунктів, які наявні в типовій формі такого договору.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не перебувала у договірних відносинах з позивачем, не отримувала орендної плати, не знала про існування договору оренди, що і стано підставою її звернення до Міністерства юстиції України зі скаргою.

Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено відсутність у позивача прав, свобод або охоронюваних законом інтересів, які порушені відповідачами, так як у нього відсутнє право оренди вказаних земельнмих ділянок.

16 червня 2014 року речове право на земельну ділянку за позивачем було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому наказом Міністерства юстиції України №727/5 від 15 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 було задоволено та скасовано вищезазначене рішення про державну реєстрацію прав та ії обтяжень. Зі скасуванням рішень державних реєстраторів про реєстрацію за позивачем речового права на нерухоме майно- права оренди на спірну земельну ділянку та внесення відповідних відомостей до рєестру втрачаються ті правові наслідки, які з них випливають.

Зазначає, що на момент укладання 10 грудня 2018 року договору орени землі між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» та дату реєстрації речових прав за таким товариством, права та інтереси позивача порушені не були, оскільки у позивача був відсутній чинний договір оренди земельної ділянки, відсутнє право оренди земельної ділянки та відсутні будь- які права та інтереси на новостворені земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0072 та :03:005:0073.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що поділ земельної ділянки було проведено правомірно, і такий поділ не порушує прав та інтересів позивача, оскільки підписаний позивачем договір оренди землі не набув чинності, за ним не виникло у сторін жодних прав та обов`язків, а речове право позивача було скасоване 15 березня 2018 року. 07 грудня 2018 року була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :03:005:0072 загальною площею 1,14 га та за кадастровим номером :03:005:0073 загальною площею 1,14 га.

Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що скасування рішення державного реєстратора про права оренди є підставою припинення цього права і позбавляє орендаря права оспорювати договір оренди, який є предметом спору у справі, оскільки права позивача безпосередньо не порушені договором оренди земельної ділянки від 10 грудня 2018 року, укладеного ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин». Об`єктом вказаного договору оренди є земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0072 загальною площею 1,14 га та за кадастровим номером :03:005:0073 загальною площею 1,14 га, які належать на праві власності ОСОБА_1 . У той же час позивач не має чинного права оренди, а відповідно і права, яке може бути відновлене, ні на земельну ділянку 1 ні на земельні ділянки кадастровий номер :03:005:0072 загальною площею 1,14 га та за кадастровим номером :03:005:0073 загальною площею 1,14 га, що є об`єктом оспорюваного договору оренди. У ДРРПНМ відсутній запис про право власності, оренди за позивачем як на земельну ділянку 1 так і на новостворені земельні ділянки, тому і будь- яких змін не має куди вносити.

Вважає, що наведена позивачем в апеляційній скарзі судова практика не має жодного відношення до спірних правовідносин, які є предметом розгляду у даній справі.

Зазначає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволені позовних вимог щодо скасування рішення державного реєстратора.Оспорюванні рішення державного реєстратора про реєстрацію речового права оренди є правомірні та законні, а відповідно відсутні будь які підстави для їх скасування.

24 грудня 2020 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» адвокат Червінчик Євгеній Едуардович звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про винесення додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 30 червня 2020 року між адвокатом Червінчик Є.Е. та ТОВ Агрокомплекс «Узин» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.

Зазначає, що в судовому засіданні 30 листопада 2020 року адвокатом було заявлено про те, що ТОВ Агрокомплекс «Узин» протягом п`яти днів надасть суду докази понесених ним витрат на правничу допомогу.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути з позивача на користь відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» витрати за надання правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс " Узин" в особі представника адвоката Червінчика Євгенія Едуардовича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по справі № 357/8310/19 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю " Олійникова Слобода" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс " Узин" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

18 лютого 2021 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» адвокат Тетеря Світлана Ігорівна поштою направила на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2021 року. Просила додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі № 357/8310/19, поданої адвокатом Червінчиком Євгенієм Едуардовичем в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс " Узин".

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2021 року є незаконним та необгрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не повідомив позивача про розгляд заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, чим позбавив позивача права надати заперечення на заяву.

Звертає увагу суду, що до складу витрат,пов`язаних з розглядом справи,представник відповідача відносить узгодження з клієнтом правової позиції, проте, на думку апелянта,такі дії представника ТОВ Агрокомплекс «Узин» не стосуються правничої допомоги та взагалі не можуть кваліфікуватись, як правнича допомога.

Окрім того зазначає, що представником відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» до суду першої інстанції не подавалось попереднього розрахунку суми судових витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги.

07 вересня 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» адвокат Косяк Вячеслав Миколайович подав до Київського апеляційного суду клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі даній справі № 357/8310/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/8277/19.

В обґрунтування вимог клопотанння зазначав, що у справі № 357/8310/19 за апеляційною скаргою ТОВ «Олійникова Слобода» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року за позовом ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчіковської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни, що наразі перебуває у провадженні Київського апеляційного суді суб`єктний склад, предмет та підстави позову є подібними справі № 357/8277/19, яка прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

З урахуваннямвимог п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України просив суд зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/8277/19.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» адвокат Косяк Вячеслав Миколайовичповністю підтримав доводи свого клопотанння та просив його завдольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Марценюк Леся Анатоліїна повністю підтримала доводи клопотанння про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/8277/19.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» адвокат Тетеря Світлана Ігорівна поклалась увирішенні вказаного клопотанння на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» адвоката Косяка Вячеслава Миколайовича про зупинення апеляційного провадження у даній справі підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною Палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2022 року справу № 357/8277/19 з подібних правовідносин передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми.

Передаючи справу № 357/8277/19 на розгляд Великої Палати, Верховний Суд посилався на те, що немає усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі наявні правові висновки суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному; невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі необхідність застосування аналогії закону чи права; встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28 липня 2022 року справу № 357/8277/19 прийнято для продовження розгляду та призначено до розгляду без повідомлення учасників справи на 12 жовтня 2022 року.

Аналізуючи встановлені фактичні матеріали справи та вимоги процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про наявність визначених п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України підстав для зупинення провадження у даній справі до прийняття Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 357/8277/19 з подібних правовідносин, а тому клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» адвоката Косяка Вячеслава Миколайовича є обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 252, 268 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Колопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» адвоката Косяка Вячеслава Миколайовича про зупинення апеляційного провадження задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження по цивільній справі № 357/8310/19 за апеляційними скаргами представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» адвоката Тетері Світлани Ігорівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2021 року ухвалені під головуванням судді Кошель Б.І., у цивільній справі за позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшенко Марини Олександрівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палати Верховного Суду справи № 357/8277/19 (провадження № 61-4935св21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текс ухвали складено 12 вересня 2022 року.

Головуючий: Судді: