ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5271/20 Номер провадження 22-ц/814/2973/22Головуючий у 1-й інстанції Сілантьєва Е.Є. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнецової Аліси Станіславівни

на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2021 року, ухвалене суддею Сілантьєвою Е.Є., повний текст рішення складено -14 вересня 2021 року

у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

11.09.2020 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у розмірі 94 628,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.07.2020 року №218325279 право власності на нерухоме майно: - нежитлові будівлі літ. «3/1-1» загальною площею 49,5 кв.м, літ. «Е/1-1» загальною площею 52,0 кв.м., літ. «Я-2» загальною площею 41,5 кв.м., літ. «Ю-1» загальною площею 236, 5 кв.м., літ. «Д-2» загальною площею 35.3 кв.м., літ. «Ж-1» загальною площею 47,7 кв.м., літ. «Еп» загальною площею 126,0 кв.м., літ. «С-1» загальною площею 13,6 кв.м., літ. «Щ-2» загальною площею 162,6 кв.м., літ. «Э-1» загальною площею 28,6 кв.м., літ. «М-1» загальною площею 118,4 кв.м., літ. «Г-1» загальною площею 171.3 кв.м., літ. «П-1» загальною площею 54,8 кв.м., літ. «Ц-1» загальною площею 44,8 кв.м., літ. «В-1» загальною площею 300,9 кв.м., літ. «Х-1» загальною площею 115,5 кв.м., літ. «Р-1» загальною площею 66,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 12,0 кв.м., літ. «Ш-1» загальною площею 388,5 кв.м., літ. «Л-1» загальною площею 881,5 кв.м., літ. «0-1» загальною площею 338,7 кв.м., літ. «А/1-2» загальною площею 1675,9 кв.м., літ. «И-6» загальною площею 639,0 кв.м., літ. «К-1» загальною площею 45,1 кв.м., літ. «3-2» загальною площею 1160,5 кв.м., літ. «А-3» загальною площею 1283,3 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Завод «Будінвест» на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1993 № 1-404;

- нежитлову будівлю літ. «У-2» загальною площею 1606,9 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Завод «Будінвест» на підставі свідоцтва про право власності від 01.06.1994 № 95;

- нежитлові будівлі літ. «Е-1» загальною площею 379,8 кв.м., літ. «Ф-1» загальною площею 449,5 кв.м., літ. «Д/1-1» загальною площею 49,3 кв.м., літ. «Б/1 -1» загальною площею 698,9 кв.м., літ. «Б-2» загальною площею 3813,1 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Завод «Будінвест» на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2008 у справі № 29/212-08;

- нежитлову будівлю літ. «Ч-1» загальною площею 627,7 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2017 № 3849.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 № НВ-020 земельна ділянка площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) знаходиться у комунальній власності. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення; код КВЦПЗ - 11.02. «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості». Державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена 11.04.2008 року. Приймаючи до уваги відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023), та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 № НВ-020. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 використовує земельну ділянку комунальної форми власності по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) та всупереч положенням ст. 206 ЗК України не сплачує за користування вказаною земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2021 року позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :12:004:0023, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 по 31.07.2020 у розмірі 94 628,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів користується земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщена належна їй на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2017 № 3849 нежитлова будівля «Ч-1», загальною площею 627,7 кв.м. Оскільки відповідач не є власником або постійними землекористувачами спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для неї як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України). При цьому, врахована правова позиція, висловлена Верховним Судом у справі №922/1646/20 у постанові від 16.06.2021 року. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 використовує 4% земельної ділянки площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) та, будучи фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок Харківської міської ради, як власника цієї ділянки, зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею та зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України, а тому вимоги позивача є обґрунтованими.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кузнецова А.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, суд першої інстанції без належного обґрунтування погодився із позивачем та застосував метод визначення площі земельної ділянки, який не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Зазначає, що дійсно положеннями податкового законодавства визначено порядок нарахування земельного податку у випадку, коли земельна ділянка, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, пропорційно належній частці кожної особи, але вказані положення законодавства можуть бути застосовані для обрахунку плати за землю лише у випадку, коди будівля, яка розташована на земельній ділянці, перебуває у спільній власності кількох осіб. Однак у даній справі, на спірній земельній ділянці знаходяться окремі нежитлові будівлі, які перебувають у власності відповідача та ТОВ «Завод «Будінвест», а тому у даному випадку пропорційний підхід не може бути застосований, а ні для визначення площі земельної ділянки, яку використовує відповідач, а ні для визначення розміру безпідставно збережених останнім коштів, оскільки нерухоме майно, яке розташоване на спільній земельній ділянці, не перебуває у спільній власності ОСОБА_1 і ТОВ «Завод «Будінвест». Крім того, вважає, що навіть при застосуванні пропорційного підходу для визначення площі нерухомого майна слід виходити не з загальної площі нерухомого майна, зареєстрованого за особою, а із площі під будівлями, які їй належать. Крім того, звертає увагу, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 року у справі №645/6986/ було встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,0614 га, проте у даній справі позивач визначає користування відповідачем земельною ділянкою площею 3 651,21 кв.м., без жодної обґрунтованої на те підстави, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Також зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що нежитлове приміщення, визначене в акті обстеження від 30.07.2020 року, яке належить відповідачу, знаходяться в межах земельної ділянки кадастровий номер :12:004:0023. Посилаючись на відповідні правові висновки Верховного Суду зазначає, що ключове значення для справи є площа земельної ділянки, яку фактично використовує відповідач, і підтвердження її відповідними доказами, а не просто факт формування земельної ділянки в один об`єкт цивільних прав з відповідною площею. Таким чином, посилання позивача, що ОСОБА_1 та ТОВ «Завод Будінвест» використовують всю земельну ділянку площею 9,1414 га з кадастровим номером :12:004:0023 з використанням пропорційного розрахунку є припущенням, яке не може бути покладено в основу будь-якого рішення. Крім того, зазначає, що доказів державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку позивачем не надано, а тому нарахування позивачем суми коштів у розмірі орендної плати є безпідставним та необґрунтованим, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Вважає, що розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати здійснений позивачем за відсутності технічної документації з використання самовільно застосованих коефіцієнтів, є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними і допустимими засобами доказування. При цьому, в матеріалах справи відсутня технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку фактично займає відповідач. Вважає, що розрахунок суми орендної плати, здійснений позивачем, ґрунтується на припущеннях та приблизних показниках, а тому є недоведеним належними та допустимими доказами. Тобто, у даному випадку не містить правового обґрунтування не тільки вимога про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді саме орендної плати, а й розмір цих коштів. Окрім того, звертає увагу, що ОСОБА_1 була і є фізичною особою - підприємцем, яка використовує нежитлову будівлю «Ч-1», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у своїй підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, тому суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.10.2021 року витребувано дану цивільну справу з Фрунзенського районного суду м. Харкова (а.с. 197).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.11.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалою цього ж суду від 18.11.2021 року справа призначена до розгляду Харківським апеляційним судом на 26.01.2022 року (а.с. 200-201, 206).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 01.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року призначена до розгляду на 21.09.2022 року (т.2 а.с. 6).

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що рішенням Харківської міської ради від 21.02.2007 року № 21/07 ЗАТ «Будінвест» надано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :12:004:0023) загальною площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування адміністративної, виробничих, складських та допоміжних будівель і споруд строком до 01.02.2017 року.

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ЗАТ «Будінвест» укладено договір оренди землі від 11.04.2008 року № 37.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.08.2020 року № 221309705 право оренди земельної ділянки загальною площею 9,1414 га (кадастровий номер :12:004:0023) по АДРЕСА_1 , що була в користуванні відповідно договору оренди землі від 11.04.2008 року №37, припинено 27.11.2017 року на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста від 21.11.2017 року № 173/17 (а.с. 24-26).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.07.2020 року № 218325279 право власності на:

- нежитлові будівлі літ. «3/1-1» загальною площею 49,5 кв.м , літ. «Е/1-1» загальною площею 52,0 кв.м., літ. «Я-2» загальною площею 41,5 кв.м., літ. «Ю-1» загальною площею 236, 5 кв.м., літ. «Д-2» загальною площею 35,3 кв.м., літ. «Ж-1» загальною площею 47,7 кв.м., літ. «Еп» загальною площею 126,0 кв.м., літ. «С-1» загальною площею 13,6 кв.м., літ. «Щ-2» загальною площею 162,6 кв.м., літ. «Э-1» загальною площею 28,6 кв.м., літ. «М-1» загальною площею 118,4 кв.м., літ. «Г-1» загальною площею 171,3 кв.м., літ. «П-1» загальною площею 54,8 кв.м., літ. «Ц-1» загальною площею 44,8 кв.м., літ. «В-1» загальною площею 300,9 кв.м., літ. «Х-1» загальною площею 115,5 кв.м., літ. «Р-1» загальною площею 66,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 12,0 кв.м., літ. «Ш-1» загальною площею 388,5 кв.м., літ. «Л-1» загальною площею 881,5 кв.м., літ. «0-1» загальною площею 338,7 кв.м., літ. «А/1-2» загальною площею 1675,9 кв.м., літ. «И-6» загальною площею 639,0 кв.м., літ. «К-1» загальною площею 45,1 кв.м., літ. «3-2» загальною площею 1160,5 кв.м., літ. «А-3» загальною площею 1283,3 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Завод «Будінвест» на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1993 № 1-404;

- нежитлову будівлю літ. «У-2» загальною площею 1606,9 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Завод «Будінвест» на підставі свідоцтва про право власності від 01.06.1994 № 95;

- нежитлові будівлі літ. «Е-1» загальною площею 379,8 кв.м., літ. «Ф-1» загальною площею 449,5 кв.м., літ. «Д/1-1» загальною площею 49,3 кв.м., літ. «Б/1 -1» загальною площею 698,9 кв.м., літ. «Б-2» загальною площею 3813,1 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Завод «Будінвест» на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2008 у справі № 29/212-08;

- нежитлову будівлю літ. «Ч-1» загальною площею 627,7 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2017 № 3849.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 року № НВ-020 земельна ділянка площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) знаходиться у комунальній власності. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення; код КВЦПЗ - 11.02. «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості». Державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена 11.04.2008 року (а.с. 24).

Приймаючи до уваги відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023), та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України, суд першої інстанції встановив, що вказана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 року № НВ-020.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку комунальної форми власності по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) та всупереч положенням ст. 206 ЗК України не сплачує за користування вказаною земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки по АДРЕСА_1 розробленого ТОВ «Інститут Планування Територій» (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 08.02.2018 №013297 ОСОБА_2 та кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста від 05.10.2015 року № 012901 ОСОБА_3 ), витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.03.2020 року № 2348/0/45-20 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 року № НВ-020 (а.с. 39 - 46).

Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці (кадастровий номер :12:004:0023) площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 розташовані нежитлові будівлі літ. «3/1-1», «Е/1- 1», «Я-2», «Ю-1», «Д-2», «Ж-1», «Еп», «С-1», «Щ-2», «3-1», «М-1», «Г-1», «П-1», «Ц-1», «В-1», «Х-1», «Р-1», «Н-1», «Ш-1», «Л-1», «0-1», «А/1-2», «И-6», «К-1», «3-2», «А-3», «У-2», «Г-1», «Ф-1», «Д/1-1», «Б/1-1», «Б-2», право власності на які зареєстроване за ТОВ «Завод «Будінвест», літ. «Ч-1» право власності, на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 № НВ-020, площа земельної ділянки з кадастровим номером :12:004:0023 складає 9,1414 га (а.с. 27-29).

Вказана земельна ділянка огороджена, використовується з 27.11.2017 року по теперішній час ТОВ «Завод «Будінвест» та ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «3/1-1», «Е/1-1», «Я-2», «Ю-1», «Д-2», «Ж-1», «Еп», «С-1», «Щ-2», «3-1», «М-1», «Г-1», «П-1», «Ц-1», «В-1», «Х-1», «Р- 1», «Н-1», «Ш-1», «Л-1», «0-1», «А/1-2», «И-6», «К-1», «3-2», «А-3», «У-2», «Г- 1», «Ф-1», «Д/1-1», «Б/1-1», «Б-2», «Ч-1».

За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 30.07.2020 року (а.с. 39-46).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 , набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформила речового права на вказану земельну ділянку, тому вона не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї як землекористувача - це орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 ПК).

При цьому судом першої інстанції врахована правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 16.06.2021 року у справі №922/1646/20, постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, постанові від 28.02.2020 у справі № 913/169/18.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 року № НВ-020 земельна ділянка площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) сформована як об`єкт цивільних прав. Державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена 11.04.2008 року.

На підставі викладеного, суд першої інстанції визнав, що оскільки земельна ділянка комунальної форми власності, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна відповідача сформована як об`єкт цивільних прав, а відповідач користується земельною ділянкою, однак речове право на неї не оформлює, плату за користування не вносить, логічним та правомірним є висновок про те, що позовні вимоги у даній справі є цілком обґрунтованими.

Щодо правомірності наданих позивачем розрахунків за користування земельною ділянкою, суд першої інстанції зазначив з врахуванням норм Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції погодився з позивачем, який при здійсненні розрахунку керувався інформацією про земельну ділянку з кадастровим номером :12:004:0023, площею 9,1414 га, по АДРЕСА_1 , яка зазначена у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.03.2020 року № 2348/0/45-20, наданому Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Також було враховано лист Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 24.12.2019 року № 9879/0/225-19, згідно якого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 року № 147449 затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року. Відповідно до п. 2 цього рішення нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року застосовується з 01.01.2020 року.

Відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року базова вартість одного квадратного метра земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року становить 639,78 гривень і підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (а.с. 37).

Судом першої інстанції встановлено, що у даному випадку договір оренди у період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року не укладався (не перевищує 10 років), внаслідок чого застосована вихідна ставка у розмірі 100%.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.07.2020 року № 218325279 за ТОВ «Завод «Будінвест» зареєстровано право власності на нежитлові будівлі літ. «3/1-1» загальною площею 49,5 кв.м , літ. «Е/1-1» загальною площею 52,0 кв.м., літ. «Я-2» загальною площек) 41,5 кв.м., літ. «Ю-1» загальною площею 236,5 кв.м., літ. «Д-2» загальною площею 35,3 кв.м., літ. «Ж-1» загальною площею 47,7 кв.м., літ. «Еп» загальною площею 126,0 кв.м., літ. «С-1» загальною площею 13,6 кв.м., літ. «Щ-2» загальною площею 162,6 кв.м., літ. «Э-l» загальною площею 28,6 кв.м., літ. «М-1» загальною площею 118,4 кв.м., літ. «Г-1» загальною площею 171.3 кв.м., літ. «П-1» загальною площею 54,8 кв.м., літ. «Ц-1» загальною площею 44,8 кв.м., літ. «В-1» загальною площею 300,9 кв.м., літ. «Х-1» загальною площею 115,5 кв.м., літ. «Р-1» загальною площею 66,8 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 12,0 кв.м., літ. «Ш-1» загальною площею 388,5 кв.м., літ. «Л-1» загальною площею 881,5 кв.м., літ. «0-1» загальною площею 338,7 кв.м., літ. «А/1-2» загальною площею 1675,9 кв.м., літ. «И-6» загальною площею 639,0 кв.м., літ. «К-1» загальною площею 45,1 кв.м., літ. «3-2» загальною площею 1160,5 кв.м., літ. «А-3» загальною площею 1283,3 кв.м., літ. «У-2» загальною площею 1606,9 кв.м., літ. «Е-1» загальною площею 379,8 кв.м., літ. «Ф-1» загальною площею 449,5 кв.м., літ. «Д/1-1» загальною площею 49,3 кв.м., літ. «Б/1-1» загальною площею 698,9 кв.м., літ. «Б-2» загальною площею 3 813,1 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Відповідно до цієї ж інформації, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «Ч-1» загальною площею 627,7 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Отже, загальна площа об`єктів нерухомого майна право власності на які зареєстровано за землекористувачами складає: 15 087,8 кв.м. (ТОВ «Завод «Будінвест») + 627,7 кв.м. ( ОСОБА_1 ) = 15 715,5 кв.м.

Для встановлення долі земельної ділянки з кадастровим номером :12:004:0023 по АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , судом першої інстанції застосовано наступну пропорцію: - 9 1414 кв.м. (S земельної ділянки) * 627,7 кв.м. ( ОСОБА_1 ) /15 715,5 кв.м. (загальна S) = 3 651,21 кв.м.

З огляду на вказані розрахунки, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 використовує 4% земельної ділянки площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023), виходячи з наступного: 3 651,21 кв.м. * 100%/9 1414 кв.м. = 4%.

Таким чином, згідно з розрахунком, який здійснено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ділянка площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) від 10.03.2020 року № 2348/0/45-20, виданим Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ТОВ «Завод «Будінвест» та ОСОБА_1 зберегли кошти за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року у сумі 2 365 699,92 грн.

Для розрахунку розміру частки безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів за використання земельної ділянки ділянка площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) судом першої інстанції проведено наступний розрахунок: 2 365 699,92 грн. * 4% / 100% = 94 628,00 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 зберегла кошти за використання земельної ділянки площею 9,1414 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :12:004:0023) у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року у розмірі 94 628,00 грн.

При цьому, судом першої інстанції визнано, що зазначений розрахунок позивача не спростований відповідачем, іншого розрахунку ним не наведено.

Водночас, судом першої інстанції зазначено, що заперечуючи факт користування земельною ділянкою, з розрахунку площі якої нарахований розмір збитків, відповідач також не зазначила який розмір земельної ділянки використовується нею для обслуговування належного їй нежитлового приміщення та не надала доказів на підтвердження чи спростування цього з огляду на те, що з часу виникнення права власності на нерухоме майно у ОСОБА_1 виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку. Однак цього обов`язку відповідач не виконав та не вчинив будь-яких дій, спрямованих на оформлення права власності або право користування вказаною земельною ділянкою.

З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що розрахувати розміри безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим.

Суд першої інстанції також вказав про те, що відповідач, не сплачуючи відповідні кошти за користування землею, будує свою позицію щодо невідповідності запропонованого позивачем розрахунку виключно на незгоді з ним, втім власних контррозрахунків остання не подала, легітимного бажання врегулювати спірні правовідносини не виявляє.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів - орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без належних правових підстав, на якій цей об`єкт розміщений.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 182 ЦК України встановлені такі ж вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

Судом встановлено, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, а отже, відповідач не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними, тому висновки суду першої інстанції в цій частині є правильними.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні спору цього спору суд першої інстанції обґрунтовано врахував висновки, викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, які підтверджені в інших постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_1 не оформила у передбаченому законом порядку право користування земельною ділянкою, на якій розташовано належний їй об`єкт нерухомості, користувалася земельною ділянкою за відсутності правових підстав, не сплачуючи позивачу належні йому кошти.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що для вирішення даного спору встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, об`єктом цивільних прав та обґрунтованість порядку та підстав здійснення нарахування плати за користування такою.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У частині 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).

У силу приписів статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Частиною 1 ст.79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст.3 Закону України Про оренду землі об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Так, згідно матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, що на земельній ділянці з кадастровим номером :12:004:0023 загальною площею 9,1414 га знаходиться нерухоме майно відповідача ОСОБА_1 , що свідчить про використання частини земельної ділянки, що знаходиться під майном, протягом заявленого позивачем періоду з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року. Згідно наведених позивачем розрахунків, відповідачем використовується 4% площі усієї земельної ділянки, тобто 3 651,21 кв.м.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наданий позивачем розрахунок площі земельної ділянки, яку використовує відповідач, здійснений, виходячи з загальної площі нерухомого майна, яке належать відповідачу ОСОБА_1 та ТОВ «Завод «Будінвест», що у даному випадку суперечить положенням, викладеним п.287.8 ст. 287 ПК України, оскільки власник нежилого приміщення (його частини) повинен сплачувати до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами), з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто, при застосуванні пропорційного підходу для визначення площі нерухомого майна слід виходити не з загальної площі нерухомого майна, зареєстрованого за особою, а із площі під будівлями, які належать відповідачу.

Колегія суддів вважає, що ні акт обстеження, ні розрахунок площі земельної ділянки наданий позивачем, не може вважатись належними та допустимим доказом на підтвердження розміру площі земельної ділянки, яку використовує відповідач та безпосередньо обставини щодо її фактичного використання відповідачем.

Як було встановлено з матеріалів справи, на земельній ділянці з кадастровим номером :12:004:0023 площею 9,1414 га, окрім нерухомості відповідача у вигляді нежитлової будівлі літ. «Ч-1» загальною площею 627,7 кв. м, знаходиться нерухоме майно, що належить ТОВ «Завод «Будінвест». Таким чином, на земельній ділянці з кадастровим номером :12:004:0023 площею 9,1414 га знаходиться нерухоме майно, яке на праві власності належить різним особам, та земельні ділянки під таким майном не є розділеними на окремі об`єкти цивільних прав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Харківська міська рада заявила позовну вимогу про стягнення безпідставно збережених коштів з відповідача у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, розмір якої не підтверджується належними та допустимими доказами та розмір шкоди розрахований у спосіб, не передбачений законодавством.

У своїх доводах позивач посилається на висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 922/1646/20. Однак, у даному випадку колегія суддів не може взяти їх до уваги з огляду на відмінність підстав позову, правового обґрунтування та фактичних обставин справи. Так, у зазначеній справі № 922/1646/20 розглядалось питання про стягнення коштів зі співвласників нерухомого майна: у зв`язку зі знаходженням будівель у спільній сумісній власності, їх неподільністю, з відповідачів стягувалася плата розрахована пропорційно часткам співвласників у справі власності на нерухомість.

Водночас, у справі, що розглядається, відповідач та власник інших будівель не є співвласниками нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, позивач з використанням пропорційності розраховує площу земельної ділянки не у розмірі, яка фактично використовується відповідачем, а розділивши всю площу земельної ділянки з кадастровим номером :12:004:0023 на частини, пропорційні площам нерухомого майна, що на ній знаходяться та належать різним власникам.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що позивач не надав суду доказів фактичного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою, розмір якої визначено згідно розрахунку - 3 651,21 кв.м.

З огляду на зазначені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірності застосування пропорційного методу розрахунку загальної площі земельної ділянки 9,1414 га, тобто фактично не доведено належними та допустимими доказами правильність здійсненого розрахунку розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому колегією суддів враховано, що рішенням Господарського суду Харківської області від 19.10.2021 року, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 року, відмовлено у задоволенні позову Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Будінвест», про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 9,1414 га, кадастровий номер :12:004:0023, по АДРЕСА_1 з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року у розмірі 2 271 071,92 грн. з вказаних вище підстав.

Згідно п. 2 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 3 153,00 грн., який підлягає стягненню з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 2, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнецової Аліси Станіславівни - задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2021 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки - відмовити.

Стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 153,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов