Справа № 127/3089/22
Провадження № 22-ц/801/1464/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 рокуСправа № 127/3089/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., особи, яка подала апеляційну скаргу, представника заявника ОСОБА_1 адвоката Драчук Т. М., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Яришівської

сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про вста-

новлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею на час від-

криття спадщини,

за апеляційню скаргою заявника ОСОБА_2 , його представника адвоката Драчук Тамари Миколаївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2022 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Федишена С. А., повний текст якого складений 20 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавицею, зазначивши заінтересованою особою Яришівську сільську раду Могилів-Подільського району Вінницької області. Вимоги заяви умотивовані наступними обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника ОСОБА_3 , яка до смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,92 га, що знаходиться на території с. Іракліївка Могилів-Подільського району Вінницької області. Заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 по заповіту. Через пропуск визначеного законом для прийняття спадщини строку нотаріус постановою від 10 листопада 2021 року за вих. № 02-31/128 відмовила ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_3 . Заявник стверджує, що останні роки життя проживав з бабусею у її будинку до її смерті, однак зареєстрований він у м. Вінниці. Оскільки він постійно проживав зі ОСОБА_3 до її смерті, то вважається, що він прийняв спадщину, тому просив суд задовольнити його заяву, встановити факт, що він на час відкриття спадщини постійно проживав разом з бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 20 червня 2022 року, ОСОБА_1 , його адвокат Драчук Т. М. оскаржують його в апеляційному порядку, просять це рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заяви зі встановлення юридичного факту. Скаржники посилаються на незаконність, необгрунтованість оскаржуваного рішення, що ухвалене з порушенням норм матеріального, процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи. З висновком суду першої інстанції стосовно недоведеності факту постійного проживання заявника зі спадкодавицею, скаржники не погоджуються, вказують на наявність заповіту від 11 травня 1995 року, за яким ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем усього майна померлої. Виклавши у скарзі норми чинного законодавства з питань прийняття спадщини, вчинення нотаріальних дій нотаріусами України з цих же питань, скаржники зауважують, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавиці сама по собі не є абсолютним запереченням проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, якщо така обставина підтверджується іншими належними і допустимими доказами. Проживання ОСОБА_1 з бабусею підтверджується довідкою від 22 червня 2021 року № 133 голови квартального комітету «Вокзальний» ОСОБА_5 , показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам обгрунтованості, воно підлягає скасуванню.

Визначеним цивільним процесуальним законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 27 липня 2022 року правом подати відзив на апеляційну скаргу заінтересована особа Яришівська сільська рада Могилів-Подільського району Вінницької області не скористалися, її відзив суду не надходив. У судове засідання апеляційного суду представник заінтересованої особи не з`явився. 22 серпня 2022 року до суду надійшов лист Яришівського сільського голови Кухарчука О. В., у якому викладене клопотання про здійснення розгляду справи за заявою ОСОБА_1 за відсутності представника ради. Беручи до уваги, що всі учасники справи завчасно повідомлені про місце, день та час її розгляду, про що відповідні докази містяться у справі, відповідно до норм статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу у порядку апеляційного провадження у відсутності заявника ОСОБА_1 , ураховуючи участь у розгляді справи його повноважного представника, та за відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника заявника адвоката Драчук Т. М., яка підтримала апеляційну скаргу за викладених у ній доводів та обставин, просить скаргу задоволити, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши у сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є правильним, ухваленим з урахуванням у повному обсязі усіх фактичних, об`єктивних обставин справи, наявних у ній доказів.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, який переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї.

У цій цивільній справі встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно з копією повторного свідоцтва про смерть від 10 жовтня 2020 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник ОСОБА_1 є онуком померлої. Відповідно до заповіту від 11 травня 1995 року, засвідченого секретарем Жеребилівської сільської ради народних депутатів Могилів - Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 є спадкоємцем усього майна померлої ОСОБА_3 . Відповідно до довідки від 22 червня 2021 року № 133 ОСОБА_3 до дня своєї смерті мешкала по АДРЕСА_1 , за цією ж адресою проживав її онук ОСОБА_1 , 1980 року народження. Довідкою від 22 жовтня 2021 року № 395 адміністратор відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради засвідчив, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою на день смерті вказаної особи були зареєстровані: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У пункті другому постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що відповідно до глави 4 Закону України від 25 грудня 1974 року № 3377-VІІІ «Про державний нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. Постановою від 10 листопада 2021 року за вих. № 02-31/128 приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Анцут Л. М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_10 , оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно разом із спадкодавицею не проживав, протягом строку, встановленого ЦК України, заяву про прийняття спадщини за заповітом чи за законом, інших документів, передбачених чинним законодавством, що підтверджують факт прийняття ним спадщини, нотаріусу не надав.

Згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай ) ОСОБА_3 належить право на земельну частку ( пай ) розміром 2,92га у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива».

Суд першої інстанції, заслухавши показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ураховуючи наявні матеріали справи, керуючись нормами статей 1216, 1218, 1220, 1221, 1223, 1261-1265, 1268-1270 Цивільного кодексу України, які текстуально викладені у рішенні, беручи до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», вказав, що матеріали справи не містять достовірних відомостей про постійне проживання заявника разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини за місцем проживання ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду визнає правильним висновок суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні вимоги заяви ОСОБА_1 , оскільки дійсно не можна безспірно стверджувати про доведеність факту його постійного проживання зі ОСОБА_3 на час відкриття спадщини через її смерть. Така позиція як суду першої інстанції, так й апеляційного суду сформувалася з урахуванням таких фактичних обставин, які, наразі, мають місце і не спростовані стороною заявника.

Як убачається з довідки адміністратора відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 22 жовтня 2021 року № 395 разом зі ОСОБА_3 за місцем її реєстрації і фактичного проживання на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за цією ж адресою були зареєстровані: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявником цей факт не спростований. Отже, залишилася невстановленою та обставина, що він не зазначив про власне проживання в одній оселі з іншими мешканцями, чи про їх відсутність за певних причин. Проте, належить мати на увазі, що вказані зареєстровані особи, якщо проживали зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, також за підстав, визначених законом, можуть бути спадкоємцями ОСОБА_3 за законом. Однак до участі у цій справі вони не залучені.

Якщо ж вищевикладене не у повній мірі заперечує можливість задоволення заяви ОСОБА_1 , то належить звернути увагу ще й на показання свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду першої інстанції, що заявник не проживає у м. Могилеві-Подільському, а постійно мешкає у м. Вінниці, але через хворобу бабусі він її утримував. Постійність проживання характеризується неперервним тривалим користуванням певним конкретним приміщенням, що, зокрема, відповідає місцю реєстрації особи. Саме одним зі способів підтвердження місця постійного проживання є відмітка у паспорті про реєстрацію місця проживання. При цьому, згідно паспортних даних ОСОБА_1 він з 1999 року зареєстрований у АДРЕСА_3 .

Стосовно довідки голови квартального комітету № 8 «Вокзальний» Бойко О. О. від 22 червня 2021 року № 133, якою стверджується про проживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 , то звертає увагу та обставина, що у цій довідці не зазначається про постійне проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. А саме цей факт просив установити заявник. Крім цього, дані цієї довідки суперечать іншим доказам, що містяться у справі. Так, крім показань свідка ОСОБА_6 щодо постійного проживання ОСОБА_1 у м. Вінниці, твердження заявника про його постійне проживання з бабусею на час відкриття спадщини у зв`язку з її смертю спростовується постановою приватного нотаріуса від 10 листопада 2021 року № 02-31/128, де чітко вказується про його непроживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Є доцільним зазначити про відсутність у матеріалах справи копії спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 або хоча б відповіді нотаріуса з питання наявності чи відсутності такої справи, її незаведення, оскільки, можливо, ніхто не звертався із заявами про прийняття спадщини.

Ретельно дослідивши, проаналізувавши факти, докази у справі, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для визнання висновку суду першої інстанції, викладеного в оскаржуваному рішенні, помилковим. Цей висновок є правильним, самодостатнім та об`єктивним, зробленим з урахуванням усіх обставин справи, за повного їх з`ясування, та, всупереч доводам скарги, з дотриманням норм процесуального права, вірним застосуванням норм матеріального права, що регулюють правовідносини у цій справі.

Згідно з нормами статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_1 , оскільки вони не є переконливими, такими, що тягнуть скасування оскаржуваного, однак, наразі, законного рішення. У справі відсутні докази, які б у сукупності мали взаємний зв`язок, були належними, допустимими, достатніми на доведення заявлених ОСОБА_1 у порядку окремого провадження вимог. Саме такого безпомилкового висновку дійшов суд першої інстанції, відмовляючи заявнику у задоволенні його вимог у повному обсязі.

Згідно з нормами статей 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За висновку апеляційного суду щодо законності й обгрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції, не спростування мотивів такого рішення скаржниками у поданій апеляційній скарзі, є всі підстави для визнання цього рішення ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування на задоволення вимоги апеляційної скарги не убачається.

Відповідно до норм статті 141 ЦПК України понесені у справі судові витрати, у тому числі через її перегляд судом апеляційної інстанції, підлягають залишенню за заявником, який подав апеляційну скаргу.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , його представника адвоката Драчук Тамари Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2022 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський