КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/8469/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

07 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування правових актів, що порушують право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року було відмовлено у прийнятті до розгляду заяви представника позивача про зміну предмета позову від 24 жовтня 2021 року та залучення співвідповідача від 25 жовтня 2021 року; відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової технічної експертизи від 04 грудня 2020 року та витребування доказів від 23 жовтня 2021 року; відмовлено в задоволенні клопотання представника ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - Шигімагіна В.О. від 28 квітня 2021 року про повернення позову; задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів від 23 жовтня 2021 року; залучено до участі у справі ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині: відмови у прийнятті до розгляду заяви про зміну предмету позову від 24 жовтня 2021 року та про залучення співвідповідача від 25 жовтня 2021 року; відмови у задоволенні клопотання про призначення судової технічної експертизи від 04 грудня 2020 року та витребування доказів від 23 жовтня 2021 року; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що заява про зміну (доповнення) предмета позову відповідала вимогам статей 49, 182, 183 ЦІІК України, а відповідно не могла бути повернута судом на підставі ч. 4 ст. 49 та ч. 4 ст. 183 ЦІІК України. Так, в порушення ст. 185 ЦІІК України, суд встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, суд не надав заявнику визначену законом можливість усунути недоліки, та дійшов хибного висновку про те, що цивільний процесуальний закон не передбачає можливості залишення без руху заяви поданої в порядку частини 3 статті 49 ЦПК України.

Крім того, вказує, що ні положеннями ст. 49 ЦІІК України, а ні положеннями ст. 183 ЦПК України не передбачено повноважень суду відмовити у прийнятті до розгляду заяви про зміну предмета позову, тим більше з підстав ненадання квитанції про сплату судового збору.

Представник позивача зазначає, що заявляючи клопотання про призначення судової технічної експертизи у справі, він наголошував на відсутності в матеріалах виконавчого провадження станом на 06 листопада 2019 року письмової згоди стягувача про бажання залишити за собою нереалізоване майно, та на пізнішу появу такої заяви з вказаною датою «06 вересня 2019 року». Задля проведення експертизи стороною позивача було заявлено й клопотання про витребування доказів, що також відхилено судом, а тому висновок суду щодо не зазначення позивачем документів, що мають бути досліджені у якості порівняльних зразків є передчасним та не ґрунтується на вимогах процесуального закону до клопотання про призначення експертизи. Вважає, що визначення документів, які мають бути надані експерту у якості порівняльних зразків та на підставі яких має бути проведена експертиза, відноситься до компетенції експерта, який уповноважений звертатись з відповідним клопотанням для проведення експертизи.

Підсумовуючи, в обґрунтування необхідності скасування оскаржуваної ухвали в частині закриття підготовчого провадження, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що відхилені та повернуті ухвалою клопотання позивача підлягають вирішенню на стадії підготовчого провадження, а відтак, у разі задоволення апеляційної скарги в частині відмови у прийнятті до розгляду заяв про зміну предмета позову, залучення співвідповідача, призначення експертизи та витребування доказів - існує необхідність повернення на стадію підготовчого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному перегляді вказаної справи приватний виконавець ВО м.Києва Телявський А.М. та його представник Пількевич Т.А. заперечили щодо доводів викладених в апеляційній скарзі та зазначили, що питання, які суд першої інстанції вирішив у оскаржуваній ухвалі не є самостійними предметами для апеляційного оскарження, а тому на їх думку апеляційне оскарження підлягає закриттю.

Представник позивача представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та просив проводити розгляд у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення Телявського А.М. та його представника Пількевич Т.А. , вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема щодо призначення експертизи.

Зазначений перелік є вичерпним.

Системне тлумачення положень частини першої статті 353 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець використав різні конструкції, визначаючи перелік ухвал, зокрема, в одних випадках вживається слово: «відмови» (пункти 1, 4, 7, 10 та ін.), а в інших - вказується на сутність процесуального рішення (пункти 3, 6, 11 та ін.).

Законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи (пункт 12 частини першої статті 352 ЦПК України).

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення.

Оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову в призначенні експертизи, у наведеній вище статті 353 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право апеляційного оскарження ухвал місцевого суду окремо від рішення суду, не передбачено.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (справа «Балатський проти України» (BALATSKYYv. UKRAINE), рішення від 25 жовтня 2007 року). Також Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України» (SHULGA v. UKRAINE), рішення від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України» (MUSIYENKO v. UKRAINE), рішення від 20 січня 2011 року).

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

Колегія суддів виходить з того, що заперечення учасників процесу щодо наявності підстав для проведення експертизи мають розглядатися судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвали про відмову у проведенні експертизи, підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

З огляду на те, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи підлягає оскарженню в апеляційному порядку одночасно з оскарженням рішення суду першої інстанції, ухваленого по суті спору, апеляційне провадження на таку ухвалу суду було відкрито помилково та підлягає закриттю.

Крім того, порядок витребування доказів передбачений статтею 84 ЦПК України. Разом з тим, ухвала районного суду про відмову у витребуванні доказів відсутня в переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, що передбачено статтею 353 ЦПК України.

Таким чином, ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року в іншій частині, зокрема, щодо відмови у прийнятті до розгляду заяви про зміну предмету позову від 24 жовтня 2021 року та про залучення співвідповідача від 25 жовтня 2021 року; відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів від 23 жовтня 2021 року; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, також не підлягає апеляційному оскарженню.

Також колегія суддів враховує, що права позивача зазначеним судовим рішенням не порушуються оскільки в разі не задоволення судом першої інстанції відповідних клопотань, учасник справи вправі реалізувати вказані процесуальні права у порядку визначеному п.6 ч.1ст. 365 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.352, 353, 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування правових актів, що порушують право власності - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 07 вересня 2022 року.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв