Справа № 304/1515/22 Провадження № 2/304/277/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 серпня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з ним. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3 . З відповідачем вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що проживання спільної дитини разом з ним відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини», оскільки він має постійний дохід, дбає про дитину та створив належні умови для його проживання. На підставі наведеного, посилаючись на норми ст. 7, 160, 161 СК України, а також практику ЄСПЛ, просить позов задовольнити.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суддя вважає, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 175 ЦПК України.

Так, позовна заява не відповідає даним вимогам та не містить:

- найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, а саме назва суду містить виправлення ручкою, адреса місцезнаходження не вірна;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача ОСОБА_1 , номер засобу зв`язку та адреси електронної пошти, а також повне найменування зазначеної у позовній заяві третьої особи, її вірне та повне місцезнаходження (адреса повністю не вірна, зокрема категорією населеного пункту Перечин є не селище міського типу, а місто), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв`язку та офіційної електронної адреси;

- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а саме назвою позову є «про визначення місця проживання дитини», в той час як прохальна частина містить вимогу про залишення проживання дитини разом з батьком;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме такий зводиться до двох речень та при цьому не відповідає Вимогам до оформлення документів ДСТУ 4163:2020 від 01 липня 2020 року № 144, згідно п. 5.20. яких інформацію в тексті документа потрібно подавати стисло, грамотно, зрозуміло та об`єктивно. Натомість текст позовної заяви є повністю неграмотним, слова в реченнях незрозумілі;

- зазначення доказів, що підтверджують обставини позову, тобто позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Натомість до позову в якості доказу додана лише копія свідоцтва про народження дитини.

Крім цього, позивач жодним чином не обґрунтовує необхідність залучення до розгляду вказаної справи орган опіки та піклування як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, саме Перечинської міської ради, в той час як згідно з позовом місцем проживання як позивача, так і відповідача, а відтак і малолітньої дитини є с. Т.Ремета, яке у свою чергу є центром іншої територіальної громади, де відповідний орган опіки та піклування представлений належною юридичною особою.

Так, відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Разом із тим, згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Однак позивачем, до позовної заяви не надано вказаного висновку органу опіки та піклування, не вказано чи звертався позивач до відповідного органу, та неможливості отримання такого позивачем.

Таким чином позивачу слід надати до суду відповідний висновок належного органу опіки та піклування щодо доцільності проживання дитини з одним із батьків, або ж надати підтвердження того, що він звертався для отримання такого висновку у відповідний орган, однак самостійно його отримати не може.

Крім цього відповідно до положень статей 52, 53 ЦПК України закон визначає статус третіх осіб як третіх осіб, які заявляють або не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору.

Участь третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо (для третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги) або опосередковано (для третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги) стосується прав та інтересів інших осіб. Тому участь у справі третіх осіб є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані із спірним правовідношенням, а також дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору, а відтак незрозумілим є зазначення у позовній заяві такої третьої особи як опікунська рада при виконавчому комітеті Перечинської міської ради.

Отже треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору можуть виступати у справі на стороні позивача або відповідача. Тож при поданні до суду позовної заяви позивачу слід визначити вказаний статтями 52, 53 ЦПК України статус третьої (третіх) особи (осіб).

Крім того згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, згідно п. 5.26 Розділу 5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020, затвердженої наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 року № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Натомість подана до суду позовна заява не відповідає також й вказаним вимогам, а саме копія доданого до заяви одного документу не посвідчена належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відтак, дослідивши позовну заяву та її матеріали суддя приходить до висновку, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити порушене у позовній заяві питання по суті неможливо, а тому таку слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а також всіх зазначених у даній ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 7, 10, 95, 175, 177, 185, 259 - 261 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області, про визначення місця проживання дитини - залишити без руху і надати строк для усунення недоліків, шляхом подання нової позовної заяви та її копій для вручення іншим учасникам справи, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ганько І. І.