Справа № 202/702/22
Провадження № 2/202/1149/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 серпня 2022 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ісаєвої Д.А.

за участю секретаря судового засідання Разнатовська А.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори про зняття заборони з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори про зняття арешту.

В обґрунтування позову зазначає, що при реалізації своєї власності, при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис в якому вказано про існування заборони на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , за колишнім власником - ОСОБА_4 . Обтяження накладене Шостою Дніпровською державною нотаріальною конторою, архівний запис № 1311-21 від 15.03.1993 року.

Під час судового засідання позивач підтримав позов.

Представник позивача думку позивача підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

04.07.1995 року, в Шостій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі позивачем було укладено договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Укладений позивачем договір від 04.07.1995 року було зареєстровано за № 2-7424 державний нотаріусом Черненно І.М.

В інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон зазначений номер обтяження - 3651784, зареєстрований 28.08.2006 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області, підстава обтяження: договір довічного утримання ОСОБА_4 від 15.03.1993 року, яка є колишнім власником вищевказаного будинку.

Позивачем пред`явлено позов до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори, та в ході розгляду справи будь-яких клопотань щодо заміни відповідача на належного, та/або залучення співвідповідачів до розгляду даної справи, позивачем заявлено не було.

За правилами статті 47ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання.

З огляду на встановлене судом, суд вважає, що позивачем не доведено, в чому полягає порушення прав позивача з боку відповідача.

З огляду на зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 обраний невірний спосіб захисту його права. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Відмовляючи у задоволені позову, суд не вбачає підстав для відшкодування судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.4,5,12.81,259,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори про зняття заборони з нерухомого майна, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора, , юридична адреса: 49081, м.Дніпро, просп. Слобожанський, буд.15.

Суддя Д.А.Ісаєва