Справа № 562/1244/22
Суддя Здолбунівського районного суду у складі головуючого судді Мички І.М., секретаря судового засідання Щербак В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Здолбунів в порядку позовного провадження сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про розірвання договорів оренди та скасування записів про державну реєстрацію права,
Позивачі звернулися до суду з позовними вимогами до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та просять розірвати договори оренди, укладені між ними та товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» та скасувати записи про державну реєстрацію права.
В обґрунтування позовних вимог вказують, що земельні ділянки ними 06 квітня 2015 року були передані в оренду ТОВ "Вир" відповідно до укладених договорів у строкове платне користування, копії яких у жодного позивача немає. Відповідно до укладених додаткових договорів орендарем наших ділянок стало товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія". Проте орендар, користуючись земельними ділянками не сплатив їм орендної плати за 2021 рік, на їх неодноразові звернення не реагує.
Позивачі в судовому засіданні позов підтримали повністю і просили його задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явивсь про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав.
Суд, перевіривши доводи позовної заяви, встановивши на підставі досліджених доказів, факти та відповідні правовідносини, зазначає наступне.
Відповідно до Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається що 06 квітня 2015 року позивачі передали в оренду свої земельні ділянки товариству з Обмеженою відповідальністю «Вир». На підставі укладених додаткових угод відбулася заміна сторони договору, а саме було змінено орендаря з ТОВ «Вир» на ТОВ «Західна агровиробнича компанія».
Згідно Договорів оренди, орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі - 8 % від вартості земельної ділянки на рік, до 31 грудня кожного року. Орендна плата відповідачем не сплачена позивачам у 2021 році, так і не сплачувалася і в 2022 році.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі"(в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами у справі).
Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Частинами першою-третьою статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
Отже, аналіз змісту статей 24,25 Закону України "Про оренду землі" та пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що позивачам була сплачені орендна плата у 2021 та у 2022 роках.
Будь-яких вагомих аргументів, які б свідчили про те, що відповідачем вчинялися якісь дії для того, щоб позивачі мали змогу отримати вчасно орендну плату не надано.
За таких обставин, суд погоджується з доводами позивачів про те, що систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі в розумінні статті 141 ЗК України.
Доказів того, що відповідач здійснював дії щодо належного виконання спірних договорів оренди відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статями12,81 ЦПК України.
Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з вимогами частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Вказаною нормою закріплено, що скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав, є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав.
Позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. кожному
Керуючись ст.ст. 10-12, 76-81, 141, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - задовольнити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М.Мичка