Справа № 368/1200/21
Рішення

Іменем України

"04" травня 2022 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину земельних ділянок в порядку спадкування після померлого

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , а саме: земельну ділянку, площею 4,19 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Шубівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0017 та земельну ділянку, площею 4,19 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Шубівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0016.

Мотивувала позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 4,19 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Шубівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0016.

Спадщину після ОСОБА_5 прийняв, а не оформив її чоловік ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_4 належали дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка, площею 4,19 га, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Шубівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки 222289200:03:006:0017;

- земельна ділянка, площею 4,19 га, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Шубівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки 222289200:03:006:0016, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 заповіту на належне йому майно складено не було.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та спадкоємцем його майна першої черги за законом.

Крім позивача, спадкоємцями першої черги на майно ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (далі - Відповідачі), які у встановленому законом порядку прийняли спадщину та оформили право власності на спадкове майно.

Отже, Позивач має право на отримання у спадщину 1/3 частини земельних ділянок з кадастровими номерами :03:006:0017 та :03:006:0016, які належали померлому ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачової Л. І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину законом.

У відповідь державний нотаріус Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачова Л. І. роз`яснила Позивачу неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю отримати витяги про земельні ділянки з Державного земельного кадастру, оскільки попередні власники оформили свою 1/3 частину та виділили її в натурі.

У зв`язку з наведеним, нотаріус порекомендувала Позивачу звернутися з даним питанням до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 .

Після її смерті виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №385349 на її ім`я про те, що на підставі розпорядження Кагарлицької РДА від 18.11.2004 року №610 вона є власником земельної ділянки площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, Шубівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0016. Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №06.

Спадщину після ОСОБА_5 прийняв відповідно до ст.ст. 1268 ч.3,1261 ч.1 ЦК України її чоловік ОСОБА_4 який на момент смерті постійно проживав з спадкодавцем згідно довідки Шубівської сільської ради від 24.07.2006 року

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №385348 на його ім`я про те, що на підставі розпорядження Кагарлицької РДА від 18.11.2004 року №610 він є власником земельної ділянки площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, Шубівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0017. Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05.

ОСОБА_4 заповіту на належне йому майно складено не було.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) є дочкою померлого та спадкоємцем його майна першої черги за законом.

Крім позивача, спадкоємцями першої черги на майно ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (далі - Відповідачі), які у встановленому законом порядку прийняли спадщину . Позивач та відповідачі 2.11.2004 року, що є протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, подали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини.

06.12.2021 р. Позивач звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачової Л. І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину законом.

У відповідь державний нотаріус Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачова Л. І. роз`яснила Позивачу неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю отримати витяги про земельні ділянки з Державного земельного кадастру, оскільки попередні власники оформили свою 1/3 частину та виділили її в натурі.

Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ч.1 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, сприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1, 3 ст.1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну

ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1297 Цивільного кодексу України, право власності на спадкове майно набувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.125 ч.1 ЗК України , право власності на земельну ділянку виникає після одержання її документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.126 ч.1 ЗК України , право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.25 ч.4 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

ОСОБА_5 не набула прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером земельної ділянки :03:006:0016 так як не отримувала Державного акта на право власності на земельну ділянку який виготовлено після її смерті

ОСОБА_4 не набув прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером земельної ділянки :03:006:0017 так як не отримував Державного акта на право власності на земельну ділянку який виготовлено після його смерті і не успадкував земельну ділянку з кадастровим номером земельної ділянки :03:006:0016 так як ОСОБА_5 не була її власником . Тому до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 не входять права власності на земельні ділянки з вказаними кадастровими номерами і відсутні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 . Тому в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 125 ч.1, 126 ч.1 ЗК України, ст.ст.1218 ч.1, 25 ч.4 ЦК України , ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 13.05.2022 року.

Суддя В.І. Кириченко