ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4815/22 Справа № 175/3277/18-ц Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Державне підприємство «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про захист права власності та добросусідство,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року ОСОБА_8 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він 24 січня 2006 року набув право власності на земельну ділянку 2,000 га. із земель Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства кадастровий №:02:040:0016. Зметою проведення у відповідність відомостей, що містить державний земельний кадастр (далі-ДЗК), позивач 2 червня 2017 року звернувся до ДП "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". За результатом проведених робіт працівниками інституту проведено виїзд на місце виконання робіт та здійснено топографо-геодезичну зйомку земельної ділянки №:02:040:0016 за результатом камеральних робіт було встановлено що суміжні земельні ділянки за кадастровими номерами :02:040:0015, :02:040:0014, :02:040:0013, :02:040:0017, :02:040:0012 внесено в базу ДЗК з помилкою. Відповідно до наведеного, коригування поворотних точок неможливе без коригування земельних ділянок за вказаними вище кадровими номерами (за письмовою згодою власників ділянок). Відповідно до наведеного, ДП "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" просило надати заяви на коригування поворотних точок меж вказаних вище земельних ділянок. Сусідні земельні ділянки розподілялись за розпорядженнями голови Дніпропетровської районної державної адміністрації та належать ОСОБА_3 (діл. 11), ОСОБА_9 (діл. 12), ОСОБА_5 (діл. 13), ОСОБА_10 (діл. 14), ОСОБА_7 (діл. 15). Позивач неодноразово звертався до відповідачів з усними вимогами про приведення даних ДЗК щодо належних їм земельних ділянок у відповідність із фактичним землекористуванням, проте відповідачі вимоги позивача залишали без уваги, відповідні дані ДЗК у відповідність не привели. Невірні відомості у ДЗК щодо земельних ділянок порушують право власності позивача на його земельну ділянку. Тому позивач просив зобов`язати ОСОБА_7 скласти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:040:0015; зобов`язати ОСОБА_10 скласти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:040:0014; зобов`язати ОСОБА_5 скласти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:040:013; зобов`язати ОСОБА_9 скласти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:040:0017; зобов`язати ОСОБА_3 скласти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:040:0012 та стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Місце проживання відповідачів є Дніпровський район Дніпропетровської області (села Зоря та Балівка). Місцезнаходженням третьої особи ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» є смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, а місцезнаходженням ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області є м. Дніпро по просп. О. Поля, 2. На день розгляду даної справи на території вищезазначених вище районів Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості направлення ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як юридичних осіб, своїх представників в судове засідання, а також доказів того, що вони не мають можливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №870064, виданого 24 січня 2006 року на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №947-р від 28.11.2005 року, ОСОБА_8 за життя належала земельна ділянка площею 2.000 га з кадастровим номером :02:040:0016 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Чумаківської сільської ради Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області (а.с. 9, 10 т.1).

02 червня 2017 року позивач звернувся до Державного підприємства «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» із заявою на коригування поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:040:0016.

Згідно копії листа Державного підприємства «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 21.06.2017 року №01-87/653, працівниками інституту здійснено виїзд на місце виконання робіт та здійснено топографо-геодезичну зйомку земельної ділянки :02:040:0016; за результатами камеральних робіт встановлено, що суміжні земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:040:0015, :02:040:0014, :02:040:0013, :02:040:0017, :02:040:0012 внесено в базу Державного земельного кадастру (ДЗК) з помилкою; відповідно до наведеного, коригування поворотних точок не можливе без коригування земельних ділянок за вказаними кадастровими номерами (за письмовою згодою власників ділянок) (а.с. 9 зворот т.1).

Судом також встановлено, що власником земельної ділянки :02:040:0015 є ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №870063) (а.с.62 т.1); власником земельної ділянки :02:040:0014 є ОСОБА_6 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2019 року (а.с. 143 т.1); власником земельної ділянки :02:040:0013 є ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №870061 (а.с.79 т.1); власником земельної ділянки :02:040:0017 є ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ№ 874871 (а.с.85 т.1); власником земельної ділянки :02:040:0012 є ОСОБА_11 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №870060 (а.с.51 т.1).

Відповідно до збірного кадастрового плану земельних ділянок, земельна ділянка ОСОБА_8 межує з земельною ділянкою ОСОБА_7 та ОСОБА_12 (а.с.153 т.2).

Відповідно до наданих копій технічної документації щодо землеустрою, а саме: «Технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області», на кадастрові номери :02:040:0015 (власник ОСОБА_7 ), :02:040:0013 (власник ОСОБА_5 ), ;02:040:0017 (власник ОСОБА_3 ), :02:040:0012 (власник ОСОБА_11 ) та :02:040:0016 (власник ОСОБА_8 ) вбачається наявність акту про передачу та прийом вищевказаних земельних ділянок в натурі; зокрема актами визначено, що межі земельних ділянок закріплені межовими знаками довгострокового зберігання, які передані власнику земельної ділянки, зовнішні межі погоджені з суміжними землекористувачами та спірних питань не має (а.с. 31, 33, 35, 37, 39, 41 т.2). Зазначений акт складено та підписано, зокрема, щодо земельних ділянок ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 39, 41 т.2).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі кадастровий номер 122140:02:040:0015 (власник ОСОБА_7 ), складеного інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_13 , було виконано польові топографо-геодезичні роботи та закріплені точки Т1 та Т2, за результатами яких, а також даних Державного земельного кадастру та з урахуванням даних державного акту на право власності на земельну ділянку - виготовлений кадастровий план земельної ділянки та вирахувана її площа аналітичним методом; площа кожної земельної ділянки складає 2,000 га, у тому числі рілля 2,000 га (а.с.118-128 т.1).

Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 20.04.2021 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, зокрема, фактичне користування власників земельних ділянок за кадастровими номерами :02:040:0015, :02:040:0014, :02:040:0013, :02:040:0017, :02:040:0012 не відповідає правоустановчим документам, документації із землеустрою та даним Державного земельного кадастру (Національної кадастрової системи - НКС) та існує накладання (перетин) на інші земельні ділянки. Згідно правоустановчих документів, документації із землеустрою та даних Державного земельного кадастру (Національної кадастрової системи - НКС) порушення меж (або накладання) земельних ділянок за кадастровими номерами :02:040:0015, :02:040:0014, :02:040:0013, :02:040:0017, :02:040:0012 не відбувається (а.с. 120-153 т.2).

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 15.03.2021 року (а.с. 184 т.2).

02 грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Юрченко Л.Л. видане свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстровий номер 2458) після ОСОБА_8 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сину - ОСОБА_1 , яка складається із земельної ділянки площею 2.000 га з кадастровим номером :02:040:0016 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Чумаківської сільської ради Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області (а.с. 185 т.2).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_8 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 (а.с. 157 т.2).

За положеннями статті 91 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників сумісних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон (пункти г, е частини 1 статті).

Відповідно до частини 1 статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно частини 3 статті 106 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до статті 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Наказом Державного комітету із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» (надалі - Інструкція №376 від 18.05.2010).

За змістом пункту 3.13 Інструкції №376 від 18.05.2010, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Відповідно до п. 4.3. Інструкції №376 від 18.05.2010, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, провадження №14-144цс18 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Згідно змісту позовних вимог, позивач просить зобов`язати кожного відповідача окремо скласти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж належних їм земельних ділянок у натурі (на місцевості).

Однак, обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та таким, що не призводить до поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Необгрунтованою та безпідставною є вимога щодо зобов`язання відповідачів, як фізичних осіб - власників земельних ділянок, виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж належних їм земельних ділянок у натурі (на місцевості), адже виготовлення технічної документації потребує спеціальних знань у галузі геодезії та землеустрою, здійснюється спеціальними субєктами.

Крім того, саме лише виготовлення вказаної вище технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж суміжних земельних ділянок у натурі (на місцевості) не призводить до поновлення прав позивача. Адже спір обґрунтовується внесенням відомостей в базу Державного земельного кадастру щодо суміжних земельних ділянок з помилкою.

З матеріалів справи також вбачається, що на замовлення відповідачки ОСОБА_7 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі за кадастровим номером 122140:02:040:0015, яка межує із земельною ділянкою позивача.

Також позивачем не обґрунтовано порушення його прав відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які не є власниками суміжних земельних ділянок по відношенню до земельної ділянки ОСОБА_14 .

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не надано оцінку висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 20.04.2021 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, - є безпідставним, адже в позові відмовлено, у зв`язку з обранням позивачем неналежного, неефективного способу захисту.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Колегія наголошує, що позивач не позбавлений можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова