Справа № 740/1469/22
Провадження № 2/740/697/22
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником вказаної квартири згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.08.2008.

Згідно довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 08.06.2022 у зазначеній квартирі зареєстровані, окрім неї, її діти: дочка ОСОБА_3 , 2011 року народження, син ОСОБА_4 , 2019 року народження, та відповідач ОСОБА_2 , з яким вона перебувала в шлюбі та який з червня 2020 року фактично у квартирі не проживає, в утриманні участі не бере, за комунальні послуги не сплачує.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.01.2021 шлюб між ними розірвано.

Перешкод у користуванні вказаним житлом йому ніхто не чинив. Реєстрація ОСОБА_2 порушує її право розпорядження належною їй квартирою та позбавляє можливості в повній мipi користуватися належними їй правами по утриманню житла, а також вона несе додаткові обов`язки по його утриманню.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним, не подав відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності, що є підставами відповідно до ст.280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення, враховуючи, що позивачка проти цього не заперечує.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.405, 406 ЦК України.

Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім*ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.08.2008 (а.с.3).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.01.2021 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.5).

У матеріалах справи міститься довідка виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 08.06.2022 про те, що разом з ОСОБА_1 в квартирі зареєстрований ОСОБА_2 - колишній чоловік, та акт про непроживання особи за місцем реєстрації від 03.06.2022 про те, що він зареєстрований, але з червня 2020 року фактично не проживає, його речей у квартирі не виявлено (а.с.4, 6).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , але не проживає в ній без поважних причин більше року, тому суд вважає, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право на користування житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи відсутність домовленостей відповідача з позивачем, як власником квартири, відсутність юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування нею, наявні підстави для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 гривень.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , 1983 року народження, адреса: АДРЕСА_2 ,таким, що втратив право на користування житлом, - квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев*ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова