ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/174/21
провадження № 2/753/1930/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Гусак О.С.,

з секретарем Уляницькою М.В.,

за участі: позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу та клопотання ОСОБА_3 про повторне направлення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року про призначення експертизи для виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

в провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться вказана цивільна справа.

До суду від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 подано клопотання про призначення в рамках розгляду даної справи судово-імунологічної (судово-генетичної) експертизи з метою встановлення чи є ОСОБА_3 біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-генетичної експертизи, призначено у справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичних експертиз (м. Київ, вул. Докучаївська, 4 код 03110. Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 . На час проведення експертизи, провадження у справі зупинено.

У квітні 2021 року справу було направлено на експертизу.

24 червня 2021 року до суду надійшов лист від зав. відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Юрченко О.В. про необхідність забезпечення явки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 разом з дитиною ОСОБА_4 для відбору зразків крові, який відбудеться 6 серпня 2021 об 11 30 хв.

Вказаний лист був надісланий на адресу учасників справи, однак від ОСОБА_3 повернувся із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

16 серпня 2021 року на адресу суду надійшов лист від зав. відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Юрченко О.В., зі змісту якого вбачалось, що 6 серпня 2021 року ОСОБА_1 разом з дитиною з`являлася для відбору зразків крові, а ОСОБА_3 не з`явився.

У зв`язку з чим просили забезпечити явку ОСОБА_3 і ОСОБА_5 разом з дитиною ОСОБА_4 для відбору зразків крові, який відбудеться 24 вересня 2021 року об 11 год.

Вказаний лист було отримано ОСОБА_3 16 вересня 2021 року.

3 листопада 2021 року до суду надійшов лист від зав. відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Юрченко О.В. про необхідність оплати за проведення експертизи. Вказаний лист було направлено на адресу ОСОБА_3

8 грудня 2022 року від експерта надійшов лист, що станом на 30 листопада 2021 року експертизу не оплачено, зразки крові знищено, ухвалу суду повернуто без виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року провадження у справі поновлено.

21 липня 2022 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Юхимович С.А. надійшло клопотання про застосування заходів процесуального примусу у виді покладення на ОСОБА_3 витрат повністю незалежно від вирішення спору, з метою спонукання відповідача до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Підставою для їх застосування представник зазначила, зокрема:

- недостовірність наданої ОСОБА_3 інформації державному виконавцю у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів про зміну місця проживання на території с. Григорівка Канівського району Черкаської області, в якому він не проживає;

- подання до виконавчої служби неналежних доказів щодо свого працевлаштування з метою несплати аліментів, непогодження із нарахованими державним виконавцем їх розміром;

- не проведення оплати судово-генетичної експертизи.

9 серпня 2022 року від ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення на клопотання щодо застосування до нього заходів процесуального примусу, посилаючись на те що, розмір аліментів, заборгованість зі сплати аліментів, рішення, дії та бездіяльність органів виконавчої служби не є предметом розгляду у вказаній справі, на заборі крові 6 серпня 2021 року він був відсутній оскільки не був повідомлений, на заборі крові 24 вересня 2021 він був присутнім, оплату експертизи не провів оскільки державним виконавцем було накладено арешт на всі його рахунки у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів, що є поважною причиною несплати ним коштів за проведення експертизи.

Разом із запереченнями ОСОБА_3 подав клопотання про повторне надіслання судової ухвали до експертної установи для завершення проведення судово-генетичної експертизи, оскільки на даний час усуненні перешкоди для здійснення оплати експертизи.

У підготовче судове засідання з`явились: представник позивача адвокат Юхимович С.А., позивач ОСОБА_1 просили застосувати до ОСОБА_3 заходи процесуального примусу, в тому числі у зв`язку з тим що він зловживає процесуальними правами, а у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повторне направлення на виконання ухвали суду про призначення судово-генетичної експертизи відмовити.

ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання про застосування до нього заходів процесуального примусу відмовити, задовольнити клопотання про повторне направлення на виконання ухвали суду про призначення судово-генетичної експертизи.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши доводи клопотань про застосування заходів процесуального примусу та повторне направлення ухвали суду для виконання та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до положень частин 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ч. 1 ст. 143 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Як вбачається, із матеріалів справи, 21 січня 2022 року до суду від ОСОБА_3 надійшло повідомлення, що оплату за проведення експертизи, яка покладена судом на нього, не проведено у зв`язку з арештом його коштів та рахунків з 18 серпня 2021 року державним виконавцем по виконавчому провадженню 62917269. 13 вересня 2021 року ОСОБА_3 на постанову державного виконавця до суду подану скаргу, яка ще не розглянута. Так як, позивач за зустрічним позовом до цього часу перебуває під обтяженнями державного виконавця примусового характеру та не має доступу до своїх рахунків, не мав змогу оплатити експертизу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття до позивача заходів примусу за зловживання процесуальними правами, оскільки відсутні докази того, що такі дії, здійснюються ним з метою перешкоджання судочинству.

Суд також не бере до уваги твердження представника позивачки про те, що ОСОБА_3 вів в оману державного виконавця щодо зміни місця свого проживання у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, оскільки розмір аліментів, заборгованість зі сплати аліментів, рішення, дії та бездіяльність органів виконавчої служби не є предметом розгляду у вказаній справі, крім того, ОСОБА_3 на спростування доводів представника позивача були надані докази перебування ОСОБА_3 на території громади Григорівського Старостинського округу № 5.

Крім того, застосування такого заходу процесуального примусу, у виді покладення на ОСОБА_3 незалежно від результатів розгляду справи всіх витрат, який просить застосувати представник позивача, нормами ЦПК України не передбачено.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні визнається обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зазначене відповідає положенням ЦПК України, пунктом 7 частини 3 статті 2 якого визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно частини 1 статті 260 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Зі змісту наведених норм вбачається, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року про призначення судово-генетичної експертизи, як судове рішення є обов`язковою для виконання.

Суд зазначає, що посилання представника позивачки на те, що позивач зловживає своїми процесуальними правами і немає наміру вирішити спір, не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_3 24 вересня 2021 року на забір крові з`явився, вважав що протягом двох місяців часу який надався для оплати експертизи арешт із його рахунків буде знято і він матиме змогу оплати експертизу.

Однак як зазначив ОСОБА_3 хоч і до цього часу арешт ще не знято, він знайшов кошти і гарантує проведення оплати експертизи.

Тобто підстави невиконання ухвали суду обумовлені саме неоплатою, а не іншими підставами, які унеможливлюють проведення призначеної судом експертизи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду.

Цей принцип був неодноразово застосований ЄСПЛ і у справах щодо України. Наприклад, у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03, рішення від 15 травня 2008 р.) суд нагадує, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом. Слід звернути увагу, що рівність засобів включає:- розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; - фактичну змагальність; - процесуальну рівність; - дослідження доказів, законність методів одержання доказів; - мотивування рішень.

Аналогічна позиція викладена також у рішенні ЄСПЛ у справі Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів, у якому зазначено, що умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в даному підготовчому судовому засіданні не вирішується питання щодо необхідності призначення експертизи. Дане питання вирішено судом 8 квітня 2021 року.

Беручи до уваги те, що ухвалу суду від 8 квітня 2021 року повернуто без виконання у зв`язку з несплатою послуг експерта, враховуючи те, що обставина хто є батьком дитини має важливе значення для вирішення як первісного так і зустрічного позовів, готовність ОСОБА_3 оплатити експертизу, а також з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, дотримання принципу диспозитивності та змагальності, та враховуючи, що ненадання стороні можливості отримання належних та допустимих доказів по справі може свідчити про порушення судом принципу рівності учасників судового процесу та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, яка забезпечує сприяння судом учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання відповідача про повторне направлення ухвали суду для виконання.

Враховуючи те, що дане клопотання заявлене стороною ОСОБА_3 , витрати за проведення експертизи суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 12,103,104, 252, 253, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу, відмовити.

Клопотання ОСОБА_3 про повторне направлення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року для виконання задовольнити.

Повторно направити ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року про призначення судово-генетичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, експертам Київського міського бюро судово-медичних експертиз (м. Київ, вул. Докучаївська, 4 код 03110) для виконання.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номер телефону ( НОМЕР_2 ).

Попередити експертів при проведенні експертизи, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Роз`яснити учасникам справи вимог ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Гусак

Повний текст ухвали складено 19 вересня 2022 року.