єдиний унікальний номер справи 546/628/22
номер провадження 2-з/546/22/22
У Х В А Л А

07 вересня 2022 року м. Решетилівка Полтавської області

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ,-

встановив:

05.09.2022 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

05.09.2022 ОСОБА_1 разом з позовною заявою подала до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на автомобіль марки ВАЗ, модель 210990 -20, рік випуску 2006, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_2 , житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2011 належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку площею 0,2501 га, кадастровий номер: :01:003:0021, цільове призначення, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських юудівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2011 належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказано, що до суду подано позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Підставою для чого є спір, який виник між сторонами через недосягнення згоди щодо поділу спільного майна. На даний час існує загроза того, що відповідачем будуть вчинятися дії щодо відчуження спільного майна подружжя, що є предметом спору, третім особам. Дані дії можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, що є підставами для забезпечення позову, які передбачені ч. 2 ст. 149 ЦПК України. Необхідність накладення арешту на спільне майно, що є предметом спору, обґрунтовує тим, що 22.08.2006 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За час шлюбу було набуте рухоме і нерухоме майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, відповідно до ст. 60 СК України: житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 та будівлі і споруди, відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2011; земельну ділянку площею 0,2501 га, з кадастровим номером :01:003:0021, що розташована в АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2011; автомобіль ВАЗ 210990-20, рік випуску 2006, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_4 , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.02.2011. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.10.2020 року. Оскільки власником зазначеного вище майна є ОСОБА_2 , відповідно до Витягу про Державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року № 29981784, Витягу із Державного реєстру правочинів від 04.05.2011 року № 9854892 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, що зумовлена можливими недобросовісними діями ОСОБА_2 на користь третіх осіб. Отже, для вирішення спору між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та виконання рішення суду щодо поділу майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності, необхідним є забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спільне рухоме і нерухоме майно до набрання рішення законної сили.

Суд, вивчивши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до перед з`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого та рухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Беручи до уваги те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду України від 19лютого 2021рокуусправі № 643/12369/19(провадження № 61-21685ск19).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (володіння, користування, розпорядження).

Враховуючи співмірність виду забезпечення позову із заявленими вимогами, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона вчинення певних дій - відчуження майна його власником, тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.141, 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , державному реєстратору, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних із відчуженням:

- транспортного засобу марки ВАЗ, модель 210990-20, рік випуску 2006, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.02.2011, зареєстрований за ОСОБА_2 та на праві власності належить ОСОБА_2 ;

- житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 59,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2011 на праві власності належить ОСОБА_2 , Витяг про Державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року № 29981784;

- земельної ділянки площею 0,2501 га, кадастровий номер: :01:003:0021, цільове призначення, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2011 на праві власності належить ОСОБА_2 , Витяг із Державного реєстру правочинів від 04.05.2011 року № 9854892.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя О.О. Романенко