Справа № 466/3147/17
Провадження № 2/466/77/22
У Х В А Л А

про призначення судової експертизи

та зупинення провадження у справі

27 вересня 2022року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповаловій Ю.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом представника відповідача за первісним позовом - адвоката Дмитренка Володимира Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним пункту 1 Додаткового договору від 25.07.2013 року до Кредитного договору № 83 від 18.03.2008, укладеного між ОСОБА_1 і АТ «Кредобанк»,-

встановив:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом представника відповідача за первісним позовом - адвоката Дмитренка Володимира Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним пункту 1 Додаткового договору від 25.07.2013 року до Кредитного договору № 83 від 18.03.2008, укладеного між ОСОБА_1 і АТ «Кредобанк».

На адресу суду 05.07.2021 від представника відповідачів ОСОБА_1 - адвоката Дмитренка В.П. поступило клопотання про призначення по справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, оскільки вважає, що для об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в сфері іншій, ніж право(т.5 а.с.10-12).

Сторони в підготовче засідання не з`явились, на адресу суду подали заяви 27.09.2022 про розгляд клопотання про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операції у їх відсутності та представник АТ"Кредобанк" Кізко Л.С. просила відмовити у задоволенні клопотання.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування підготовчого засідання технічними засобами.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, положенням ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк у своїй відповіді від 19.09.2018 на відзив від 03.09.2018, намагаючись спростувати доводи сторони відповідача про те, що Банк в порушення вимог п. 3.3. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою від 10.05.2007 №168 Правління Національного банку України, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.05.2007 за №541/13808, надалі - Правила №168, у Кредитному договорі і Додаткових угод до нього не зазначив сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також не зазначив її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитними договорами, покликається на п. 9.7. кредитного договору, п. 9.8. Додаткового договору від 11.01.2010 та п. 9.8. додаткового договору від 03.08.2012, в яких зазначено, що шляхом підписання цих договорів позичальник підтверджує, що ознайомився з умовами кредитування, діючим тарифами Банку та загальною вартістю кредиту.

Водночас, Банк не надав суду жодних доказів, які б підтверджували реальний зміст того, що за твердженням Банку у відповіді від 19.09.2018 та за змістом п. 9.7. кредитного договору №83 від 18.03.2008, п. 9.8. додаткового договору від 11.01.2010, п. 9.8. додаткового договору від 03.08.2012, було нібито доведено до відома ОСОБА_2 .

Отже, оскільки зміст кредитного договору №83 від 18.03.2008 і підписаних до нього додаткового договору від 11.01.2010, додаткового договору від 03.08.2012 та додаткового договору від 25.07.2013 не містять інформації, яку Банк зобов`язаний був згідно п. 3.3. Правил №168 включити до них, і Банк не надав суду доказів надання такої інформації ОСОБА_3 , то такі обставини підтверджують обґрунтованість доводів сторони відповідача про необхідність призначення у справі судової експертизи документів фінансово- кредитних операцій.

Окрім цього, Банк, покликаючись у відповіді від 19.09.2018 на виписку про рух коштів з 18.03.2008 по 06.03.2017 по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 , згідно якої вбачається, що 21.08.2013 позивачем отримано 230 (двісті тридцять) доларів США 69 центів в рахунок погашення прострочених процентів за липень 2013,року та 5 (п`ять) доларів США 31 цент для погашення нарахованих і несплачених відсотків за серпень 2013 року, вказує на безпідставність доводів сторони відповідача про те, що в абзаці п`ятому восьмої сторінки рішення апеляційного суду від 29.06.2016 (Т.1 а.с.69), ухваленому у цивільній справі №466/1410/14, зазначено, що « ... вимоги Банку до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними, оскільки, починаючи з серпня 2013 року, Банк не приймав від позичальника виконання обов`язків по поверненню кредиту відповідно до умов ще дійсного на той час в частині визначення порядку повернення кредиту додаткового договору від 25.07.2013 (п. 2), чим допустив прострочення кредитора (ч. 1 ст. 613 ЦК)....».

Частиною 1 статті 104 ЦПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з ст.7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про судову експертизу», витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Пунктом 2 частини 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Частинною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Таким чином, з врахуванням того, що клопотання щодо призначення вказаної судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій заявлено саме представником відповідача є доцільним покладення обов`язку щодо оплати даного експертного дослідження саме на відповідача по справі ОСОБА_1 з роз`ясненням того, що в у разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені за ухилення від участі в експертизі.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні судом експерт або експертна установа обираються сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Представником відповідача при зверненні до суду з вказаним клопотання про призначення експертизи надано заяву в якій він просить призначити проведення експертизи експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань в галузі економіки, а також враховуючи, що обставини справи з`ясовуються на засадах змагальності, клопотання представника відповідача про призначення у справі судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій підлягає задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Так, як для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.72, 103, 104,197, ч.2 ст.247, 252, 258 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Призначити по справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій.

Перед експертом поставити наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгова¬ності позичальника ОСОБА_1 (по сплаті поточних і прострочених процентів за кредит та погашення поточної і простроченої основ¬ної суми боргу) перед АТ «Кредобанк» за Кредитним договором №83 від 18.03.2008 (із змінами та доповненнями, внесеними Додатковими договорами від 11.01.2010, від 03.08.2012 та від 25.07.2013, умовам цього Кредитного договору, з урахуванням рішення від 29.06.2016 апеляційного суду Львівської області, у справі №466/1410/14) документам бухгалтерського обліку АТ «Кредобанк» та розрахунковим документам АТ «Кредобанк» щодо видачі та погашення кредиту за Кредитним договором №83 від 18.03.2008, з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254, та абзацу шістнадцятого пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення №566?

2. Якими є реальна процентна ставка (у процентах річних) та «абсо¬лютне значення подорожчання кредиту» за Кредитним договором №83 від 18.03.2008 на момент його укладення, та чи визначено їх в Кредитному договорі №83 від 18.03.2008 та Додаткових договорах до нього? Чи відповідають реа¬льна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в договорі та додатках до нього процентам за користування кредитом?

3. Який обсяг складає документально обґрунтований щомісячний пла¬тіж за Кредитним договором №83 від 18.03.2008 (в т.ч. заборгованість за креди¬том, проценти за користування кредитом, комісії, страхових та інших плате¬жів), виходячи з базових умов, викладених в умовах Кредитного договору №83 від 18.03.2008 та Додаткових договорах, підписаних сторонами? Чи обґрунто¬вано нормативно та документально виконано АТ «Кредобанк» оформлення з надання кредиту по Кредитному договору №83 від 18.03.2008, з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254 та абзацу шістнадцятого пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення №566?

Проведення експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського,54).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність, згідно ст.384 КК України.

У розпорядження експерта направити матеріали цивільної справи №466/3147/17, 2/466/77/22 в 5 (П"ЯТИ) ТОМАХ, які слід враховувати експерту при проведенні даної експертизи.

Витрати по оплаті експертизи покласти на ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 (ТЕЛ. НОМЕР_2 ).

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в частині зупинення провадження у справі шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В. В. Свірідова