КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9115/2022
справа № 752/6019/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Моторіній В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року постановлену суддею Машкевич К.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кушніренка В.В., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И Л А :

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кушніренка В.В., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просила скасувати постанову старшого державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м.Київ / Кушніренка В.В. від 11 грудня 2020 року ВП № 63794659 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї на користь Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» 2 585 668, 75 грн заборгованості.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кушніренка В.В., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кушніренка В.В. від 11 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №63794659.

Не погодившись з ухвалою, 08.07.2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою скаргу залишити без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала є необґрунтованою та незаконною, ухваленою з неповним з`ясуванням обстави, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що боржник пропустивши 10-денний строк на оскарження дій державного виконавця у виконавчому провадженні № 63794659 від 11.12.2020 року надаючи недостовірні докази, посилається як на доказ незаконності виконавчих дій в інших виконавчих провадженнях, які нею жодного разу не були оскаржені і не є предметом даної судової справи.

Також зазначає, що ОСОБА_2 не надала суду достовірний доказ того,коли саме з реєстру боржників дізналась про відкриття відносно неї виконавчого провадження.

Вказує, що станом на дату подання даної апеляційної скарги, боржник борг у сумі 2 585 668,75 грн не повернула, а відповідно заочне рішення Голосіївського суду від 13.04 2010 року не виконане.

Щодо строку на пред`явлення виконавчого листа від 25.05.2010 року, зазначає що судом помилково було визначено, що цей строк минув, адже на момент набуття чинності Законом України «Про виконавче провадження» 05.10.2016 року, річний строк (з 30.11.2015 року) на пред`явлення виконавчого листа №2-1383 від 25.05.2010 року до виконання не сплив, і для вказаного виконавчого листа розпочався новий, трирічний строк для його пред`явлення до виконання, тобто до 05 жовтня 2019 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились, оскільки вони належно повідомлені про час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що після повернення виконавчого документа стягувачу постановою державного виконавця від 30 листопада 2015 року, на момент звернення стягувача до органів виконавчої служби 25 листопада 2020 року визначений законом строк для його пред`явлення до виконання минув.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2010 року був задоволений позов Кредитної спілки "Тринадцята зарплатня" до заявника та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказаним судовим рішенням стягнуто солідарно з заявника з іншими особами на користь КС "Тринадцята зарплатня" 2 585 668,75 грн. заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2012 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2012 року за заявою КС «Тринадцята зарплатня» була задоволена заява стягувача про видачу дублікатів виконавчих листів у справі.

Дублікати виконавчих листів були отримані представником стягувача 07 грудня 2012 року.

Встановлено також, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року в задоволенні заяви представника Кредитної спілки "Тринадцята зарплатня" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в даній цивільній справі було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року апеляційна скарга Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» на ухвалу суду визнана неподанною та повернута стягувачу.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Бучанського міського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кушніренка В.В. від 11 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 6379469 про солідарне стягнення з заявників на користь КС «Тринадцята зарплатня» 2 585668,75 грн. заборгованості відповідно до виданого 07 грудня 2012 року дубліката виконавчого листа.

З матеріалів справи та виконавчого провадження № 63794659 вбачається, що 23 січня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 46192840, а 30 листопада 2015 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження».

Постановою начальника відділу від 30 жовтня 2017 року за скаргою стягувача постанова від 30 листопада 2015 року була скасована та зобов`язано державного виконавця вчинити дії згідно Закону України « Про виконавче провадження».

16 листопада 2017 року державним виконавцем Кудрановським Ю.В. винесено постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа від 30 листопада 2015 року.

Постановою в.о. начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Київській обл. від 02 листопада 2018 року дії начальника відділу щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа від 30 листопада 2015 року та державного виконавця Кудрановського Ю.В. щодо скасування процесуальних документів визнано неправомірними.

Постановою державного виконавця Дмитрук Г.А. від 16 листопада 2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

16 листопада 2018 року в.о. начальника відділу було виправлено стан ВД/ВП і скасовано виконавчу дію від 16 листопада 2018 року щодо скасування процесуального документа, а саме постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16 листопада 2018 року, винесену державним виконавцем Дмитрук Г.А./ помилка виконавця/.

Постановою від 11 грудня 2020 року за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження № 63794659.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду справи суд може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час набрання рішенням суду законної сили), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час набрання рішенням суду законної сили), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи 23 січня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 46192840, а 30 листопада 2015 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження».

Постановою начальника відділу від 30 жовтня 2017 року за скаргою стягувача постанова від 30 листопада 2015 року була скасована та зобов`язано державного виконавця вчинити дії згідно Закону України « Про виконавче провадження».

16 листопада 2017 року державним виконавцем Кудрановським Ю.В. винесено постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа від 30 листопада 2015 року.

Постановою в.о. начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Київській обл. від 02 листопада 2018 року дії начальника відділу щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа від 30 листопада 2015 року та державного виконавця Кудрановського Ю.В. щодо скасування процесуальних документів визнано неправомірними.

Постановою державного виконавця Дмитрук Г.А. від 16 листопада 2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

16 листопада 2018 року в.о. начальника відділу було виправлено стан ВД/ВП і скасовано виконавчу дію від 16 листопада 2018 року щодо скасування процесуального документа, а саме постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16 листопада 2018 року, винесену державним виконавцем Дмитрук Г.А./ помилка виконавця/.

Тобто, можна вважати, виходячи з хронології виконавчих дій, що постанова від 30 листопада 2015 року є чинною, а тому перебіг строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання поновлюється з 30.11.2015року.

Разом з тим, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1404 «Про виконавче провадження».

Пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи викладене, строк на повторне пред`явлення зазначеного виконавчого листа встановлюється з 30 листопада 2016 року та, враховуючи п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та Перехідні Положення Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, закінчується 30 листопада 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2020 року за заявою стягувача було повторно пред`явлено виконавчий лист №2-1383/10 виданий 25.05.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва.

Отже, стягувач звернувся до старшого державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кушніренка В.В із заявою про відкриття виконавчого провадження після закінчення строку для його пред`явлення до виконання, а тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем пропущено.

Таким чином, постановою старшого державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кушніренка В.В. від 11.12.2020 року було не правомірно відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1383/10 виданого 25.05.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС "Тринадцята зарплатня" 2 585 668,75 грн. заборгованості за кредитним договором.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо пропущення строку на пред`явлення виконавчого документу, з яким колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявником пропущено десятиденний строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, колегія суддів не приймає, оскільки судом встановлено, що скаржниця отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження лише 19.02.2021 року. Доказів того, що оскаржувану постанову виконавця Соловей Л.А. отримала раніше зазначеної дати стягувачем суду не надано.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: