Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/178/22
Провадження №: 2/332/1395/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження : м.Запоріжжя бульвар Гвардійський , 137 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2022 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у період з 01.08.2012 р. по 01.11.2021 р. та зазначив, що надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає відповідач. В зв`язку з тим, що відповідач сплачує за надані послуги не в повному обсязі, за вказаний період виникла заборгованість в розмірі 41254,64 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. судового збору(а.с. 2-5).

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.16) .

14.04.2022 року Заводським районним судом м.Запоріжжя по даній справі ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог(а.с. 26-28).

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2022 року по цивільній справі № 332/178/22(а.с. 35-38).

Ухвалою суду від 01.06.2022 року заочне рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2022 року по цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до слухання(а.с. 55).

Представником відповідача адвокатом Трачук О.В. надано відзив на позов, згідно якого позов визнають частково, в межах трьохрічного строку позовної давності. В обґрунтування зазначив, що позивачем нарахована заборгованість за період з 01.08.2012 року по 01.11.2021 року. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Позивач звернувся до суду з даним позовом 11.01.2022 року. Тому вважають , що строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості за період з 01.08.2012 по 30.11.2018 року сплинув. Разовий платіж, внесений відповідачем в березні 2019 року в розмірі 500 грн. не вважають перериванням строку позовної давності, оскільки він не перевищує щомісячний платіж. Просять застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності , позов задовольнити частково, а саме: стягнути заборгованість за надані послуги в межах строку позовної давності(а.с.62-63).

Представником позивача надано письмові пояснення , в яких зазначено,що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини у сфері надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води . Доказів неотримання послуг або неналежного їх виконання відповідач не надав.

Щодо строків позовної давності зазначають , що оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивач щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Так, з роздруківки особового рахунку, яка долучена до позовної заяви, вбачається, що Відповідач здійснював оплати у березні 2019 р., у травні, березні, січні 2018 р., у грудні, листопаді, серпні, травні, березні 2017 р., у вересні 2016 р. які свідчать про визнання Відповідачем боргу взагалі та переривання позовної давності.

Крім того зазначили , що звертаючись до суду у грудні 2021 року позивачем було враховано продовження строків позовної давності на період дії карантину(а.с.65-66).

Згідно письмових пояснень та довідки щодо заборгованості за надані послуги , за період з 01.10.2013 по 01.11.2021 року заборгованість складає 39539,74 грн. ( а.с. 66 зворотній бік, 67 ).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з врахуванням письмових пояснень , які були надані ними раніше.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Трачук О.В. в судовому засіданні позов визнав частково, в межах трьохрічного строку позовної давності. Надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду , вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла , а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій , її збут та інше.

Таким чином, Концерн «Міські теплові мережі у період з 01.08.2012по 01.11.2021 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає відповідач. В зв`язку з тим, що відповідач сплачує за надані послуги не в повному обсязі виникла заборгованість в розмірі 41254,64 грн., що підтверджено довідкою та відповідним розрахунком .

Обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у Житловому Кодексі України ( ст. ст. 64, 67, 68). Відсутність між сторонами договору на надання послуг з централізованого опалення не є підставою для звільнення від сплати за надані послуги .

Концерн «Міські теплові мережі'" по відношенню до відповідача, як споживача послуг, являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були

передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

В п. 18 „ Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.

Правилами та Законом України „Про житлово-комунальні послуги (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-кому нальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у Житловому кодексі України (ст.ст. 67, 68). Відповідно до п.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення прав та обов`язків є договір.

За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерну „Міські теплові мережі» не надходило.

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання (пункт 2 Правил).

Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Відключення опалення в окремій квартирі значною мірою порушить вимоги ДБН України (Державні будівельні норми України), а саме вплине на якість наданих послуг до інших житлових приміщень.

Тож, послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення,централізованого постачання гарячої води тривають.Згідно норм діючого законодавства на відповідача покладається обов`язок по оплаті наданих їм послуг.

Квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2021 року (а.с. 11).

Щодо позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідачем було заявлено про застосування позовної давності. Згідно з положеннями статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Письмового договору про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладалось, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати загальний трирічний строк позовної давності.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Так, з розрахунку, який не оспорювався відповідачами , вбачається, що в серпні вересні 2016 року, в березні, травні , серпні , листопаді , грудні 2017року , в січні, березні , травні 2018 року та в березні 2019 року здійснювались оплати, що свідчить про визнання відповідачем боргу та переривання позовної давності(а.с. 7-10).

Крім того, згідно п.5 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» - Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання

поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(зі змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, який неодноразово

продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерну «МТМ» до суду з цим позовом.

Таким чином , враховуючи оплати, здійснені відповідачем , а також беручи до уваги продовження строків на період дії карантину, строк позовної давності можливо застосувати до періоду з 01.08.2012 по 30.09.2013 р. ,заборгованість за період з 01.10.2013 по 01.11.2021 року підлягає стягненню.

Згідно наданої позивачем довідки розмір заборгованості відповідачів за період з 01.10.2013 по 01.11.2021 року, складає 39539,74 грн. Тому до стягнення з відповідача слід визначити суму, що вкладається в межі позовної давності у розмірі 39593,74 грн.(а.с. 67).

Приймаючи судове рішення, суд згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем заявлено позов з ціною у сумі 41254,64 грн., за подання якого сплачено судовий збір у сумі 2270 грн. Позов задоволено частково, на суму 39539,74 грн. Тому до компенсації йому за рахунок відповідача належить сума судового збору у розмірі 2175,64 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2013 по 01.11.2021 року у сумі 39539 грн. 74 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати в розмірі 2175 грн. 64 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.09.2022 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік