Справа № 442/7246/21 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/368/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Грицая М.М. від 04 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання в Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені Івана Франка, в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.09.2021 і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення повнолітньою дочкою двадцяти трьох років.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 04 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вважає, що рішення суду є незаконне та необґрунтоване, постановлено з порушенням вимог матеріального та процесуального права, висновку суду не відповідають фактичним обставинам справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Вказує, що в даному випадку при вирішення даного спору суд мав би встановити потребу матеріальної допомоги повнолітній дочці ОСОБА_3 у зв`язку з її навчанням, а позивачка зобов`язана довести суду розмір фактичних витрат, які вона несе або буде нести у зв`язку з навчанням дочки ОСОБА_3 . Жодного розрахунку витрат на дочку та доказів здійснення таких витрат у зв`язку з навчанням повнолітньої дочки ОСОБА_3 позивачка суду не надала. Зазначає, що дочка ОСОБА_3 навчається за державним замовленням, отримує стипендію, група ФТЕ-14Б. Мінімальний розмір стипендії становить 1300грн. Вказана інформація є на офіційному сайті Дрогобицького ДПУ. Крім того, дочка ОСОБА_3 отримує пенсію у розмірі 1934грн. щомісячно, тобто її місячний дохід складає 3234 грн. ОСОБА_3 навчається та проживає в м.Дрогобичі,, тому жодних витрат на проїзд у зв`язку з навчанням не має; вона не купляє книжки, оскільки у Дрогобицькому ДПУ є бібліотека, підручники видаються безплатно. В оскаржуваному рішенні суду суд визначив розмір аліментів 1/6 частина всіх видів заробітку, що станом на вересень 2021 року становить 3959,5грн. (виходячи з доходу з двох місць праці - Західне міжрегіональне УМЮ (м.Львів) - 6462,7грн. та ІНФОРМАЦІЯ_12 - призваний на службу контракту - 17294,34грн.), однак вказана сума як витрати у зв`язку з навчанням нічим не підтверджена, це при тому, що повнолітня дочка ОСОБА_3 має щомісячний дохід в сумі 3234грн., тому її загальний щомісячний дохід з урахуванням стягнутої безпідставно суми аліментів буде становити 7193,5грн. при мінімальній заробітній платі 6000 гривень. Вважає, що викладені вище обставини свідчать про те, що висновки суду першої інстанції викладені у рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, а саме тій обставині, що у дочки ОСОБА_3 відсутня потреба у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Витрати, пов`язані з проходженням медичних оглядів та лікуванням повнолітньої дитини, не підлягають врахуванню при вирішенні спору щодо стягнення аліментів у зв`язку з навчання повнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу,- колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. 10, 11, 81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . ЇЇ батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 23.05.2006 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 ). Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 321713, ОСОБА_3 є особою з 2 групою інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01.02.2022. З копії посвідчення серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 призначено державну соціальну допомогу як особі з 2 групою інвалідності з дитинства. Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_3 Управлінням СЗН Дрогобицької МР 22.10.2021 № 5869, ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу та з січня 2021 року по жовтень 2021 року отримала 18 030 грн. 26.01.2021 ОСОБА_3 у Трускавецькій міській лікарні проходила езофагогастродуоденоскопію. З витягу з медичної карти № 00431 вбачається, що ОСОБА_3 з 77.01.2021 по 05.02.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП „Дрогобицька міська лікарня № 1". Проводились обстеження та лікування. З витягу з історії хвороби № 169 від 26.02.2021 вбачається, що ОСОБА_3 з 11.02.2021 по 26.02.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП Дрогобицька районна лікарня Дрогобицької районної ради. Проводились обстеження та лікування. 13.03.2021 ОСОБА_3 проходила ультразвукове обстеження легень у Медичному центрі Алли Бульби . З витягу з історії хвороби № 6952/102 вбачається, що ОСОБА_3 з 19.04.2021 по 23.04.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР „ЛЬВІВСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" Гастроентерологічне відділення. З Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрована позивач ОСОБА_2 , згідно відмітки у паспорті серії НОМЕР_4 . Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає разом з повнолітньою дочкою ОСОБА_3 , яка навчається стаціонарно на першому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти інституту фізичної культури і здоров`я Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько повнолітньої доньки, повинен матеріально їй допомагати, а тому суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, суд взяв до уваги обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, враховуючи те, що ОСОБА_3 є особою з 2 групою інвалідності, враховуючи її стан здоров`я, а також отримані доходи, враховуючи матеріальне становище ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , наявністю у нього на утриманні неповнолітнього сина, непрацездатної матері, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, вимоги розумності та справедливості, і визначив на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 14.09.2021 до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-х років.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

14 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила:

? стягувати з ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від усіх видів доходів відповідача у розмірі 1/3 частки (третини), починаючи від дня пред`явлення позову і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення їхньою дочкою ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Позов мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2004. За час перебування в шлюбі з відповідачем у них народилась дочка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з нею та її молодшим сином. З 2007 року дочка має статус дитини-інваліда і з 2020 є особою з інвалідністю ІІ групи, інвалід дитинства. До досягнення дочкою повноліття відповідач, згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.05.2019, сплачував аліменти в розмірі 1/3 від доходу. 16.01.2020 дочка досягла повноліття, однак, у зв`язку з її навчанням у ТзОВ «Медичне училище «Медик» відповідач сплачував аліменти до закінчення навчання в училищі, тобто, до 01.07.2021. У липні 2021 року ОСОБА_3 вступила до Дрогобицького державного педагогічного університету ім..І.Франка на денну форму навчання. Враховуючи, що матеріальне становище сім`ї є складним, на її утриманні знаходяться двоє дітей, вона змушена звернутися в суд з даним позовом. Крім витрат на харчування, одяг, комунальні послуги, навчання, вона потребує кошти на лікування дочки, проходження нею обстежень, в тому числі за кордоном. Дочка приймає велику кількість лікарських препаратів, а також, через погіршення зору, потребує контактні лінзи та окуляри, які періодично потрібно замінювати. Вказує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як офіційно працевлаштований і отримує дохід з двох місць роботи - Дрогобицько-Бориславського військового комісаріату м. Дрогобич та Дрогобицький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Враховуючи вказане, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки його доходів до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім цього, в абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Окрім наведеного за ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Аналізуючи обставини, що мають значення для справи в контексті згаданих норм матеріального закону та їх тлумачень колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - сторони є матір`ю (позивачка) та батьком (відповідач) - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час, досягла 18 років (копії свідоцтва свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) (а.с. 8 зворот).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 05 січня 2007 року, шлюб між сторонами розірвано 23 травня 2006 року (а.с. 6).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.05.2019 у справі № 442/1784/19 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково; розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2003, змінено; ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 щомісяця аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; у частині позовних вимог щодо стягнення аліментів з дня подання позовної заяви - відмовлено; ухвалено стягнення аліментів, встановлених даним рішенням, здійснювати з дня набрання цим рішенням законної сили (а.с. 9-11).

Відповідно до довідок, виданих Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені Івана Франка від 06.09.2021 № 68 та від 30.09.2021 № 369, ОСОБА_3 дійсно навчається стаціонарно на першому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти інституту фізичної культури і здоров`я Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Фінансування її підготовки здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (а.с. 8 зворот, 42).

Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 321713, ОСОБА_3 є особою з 2 групою інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 1.02.2022 року (а.с. 7 зворот).

З копії посвідчення серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 призначено державну соціальну допомогу як особі з 2 групою інвалідності з дитинства (а.с.7).

Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_3 Управлінням СЗН Дрогобицької МР 22.10.2021 № 5869, ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та з січня 2021 року по жовтень 2021 року отримала 18030 грн. (а.с.60).

26.01.2021 ОСОБА_3 у Трускавецькій міській лікарні проходила езофагогастродуоденоскопію (а.с. 23).

З витягу з медичної карти № 00431 вбачається, що ОСОБА_3 з 27.01.2021 по 05.02.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП „Дрогобицька міська лікарня № 1" з діагнозом підпечіноква портальна гіпертензія (внаслідок перенесеного гепатиту «В»). Спленомегалія. Гіперспленізм. Варикозно розширені вени стравоходу. Еритематозна гастропатія. Дуодено-гастральний рефлюкс (а.с. 24).

З витягу з історії хвороби № 169 від 26.02.2021 вбачається, що ОСОБА_3 з 11.02.2021 по 26.02.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП Дрогобицька районна лікарня Дрогобицької районної ради з діагнозом двохбічна н/дольова поза госпітальна пневмонія середн. ст. важкості. ЛН І-ІІ ст. Підпечіноква портальна гіпертензія (внаслідок перенесеного гепатиту «В»). Спленомегалія. Гіперспленізм. Варикозно розширені вени стравоходу. Еритематозна гастропатія. Дуодено-гастральний рефлюкс (а.с. 23 зворот).

13.03.2021 ОСОБА_3 проходила ультразвукове обстеження легень у Медичному центрі Алли Бульби (а.с.25).

З витягу з історії хвороби № 6952/102 вбачається, що ОСОБА_3 з 19.04.2021 по 23.04.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР „ЛЬВІВСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" Гастроентерологічне відділення з діагнозом портальна гіпертензія (наслідок тромбозу ворітної вени): варикозне розширення вен стравоходу І ст. Гепатолієнальний синдром з гіперспленізмом. Панцитопенія. Біль голови напруження. Міопія обох очей (а.с. 26).

Також, позивачкою надано чеки на підтвердження купівлі ліків та проведення ряду обстежень (а.с. 30-33).

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

За цією ж адресою зареєстрована позивачка ОСОБА_2 , згідно відмітки у паспорті серії НОМЕР_4 (а.с.3 зворот).

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 19.02.2020, термін дії до 31.01.2022,позивачка ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи, загальне захворювання (а.с.4).

Крім цього, у позивачки ОСОБА_2 є син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 4 зворот, 5).

Відповідно до довідки, виданої ТОВ Дрогобицька філія ВПНЗ „Львівський медичний фаховий коледж „Медик" 22.10.2021 № 17, ОСОБА_2 займає посаду викладач у Дрогобицькій філії ВПНЗ „Львівський медичний фаховий коледж „Медик" та за період з 01.04.2021 по 30.09.2021 отримала дохід у розмірі 5 680 грн. (а.с.59).

З декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік вбачається, що у 2020 році ОСОБА_1 отримав такі доходи: від ІНФОРМАЦІЯ_11 - 213301грн. (виплати військовослужбовцям); від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів -98967 грн. (заробітна плата за основним місцем роботи); від управління праці та соціального захисту населення -1 390 грн. (державна та соціальна матеріальна допомога ПКМУ № 112 від 19.02.20р); від АТ КБ „Приватбанк" - 277 грн (бонус плюс); від управління праці та соціального захисту населення -17091 грн (соціальні виплати комунальні послуги субсидії); від ПАТ „Державний ощадний банк України" - 4 882 грн. (повернення коштів по програмі) (а.с. 19-22).

З вказаної декларації вбачається, що членами сім`ї відповідача є дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_9 .

Окрім того, з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 вбачається, що батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 .

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є пенсіонером за віком.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 01.06.2021 року усправі № 442/347/20, апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 - задоволено частково; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року - скасовано; ухвалено у справі нове рішення; позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково; ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16.01.2020 року і до закінчення нею навчання, а саме до 01.07.2021 року; позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (13.02.2020) і до досягнення дитиною повноліття; в решті рішення залишено без змін (а.с. 46-52).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_11 від 07.03.2022 року, ОСОБА_1 проходить у ІНФОРМАЦІЯ_9 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_10 - начальник мобілізаційного відділення та такий отримав заробітну плату з жовтня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі 80666,68 грн.

Окрім цього, з доказів поданих позивачкою в суді апеляційної інстанції вбачається, що довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААВ №072757, ОСОБА_3 продовжено другу групу інвалідності з дитинства до 01.02.2024 року (а.с. 140).

Також, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААВ №072791, позивачці ОСОБА_2 продовжено третю групу інвалідності до 01.02.2024 року (а.с. 140 зворот).

З витягу з історії хвороби № 1208 вбачається, що ОСОБА_3 з 10.12.2021 по 23.12.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП Дрогобицька районна лікарня ДМР з діагнозом Підпечіноква портальна гіпертензія (внаслідок перенесеного гепатиту «В»). Спленомегалія. Гіперспленізм. Варикозно розширені вени стравоходу. Еритематозна гастропатія. Дуодено-гастральний рефлюкс (а.с. 141).

З витягу з історії хвороби № 142 вбачається, що ОСОБА_3 з 14.02.2022 по 21.02.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП Дрогобицька районна лікарня ДМР з діагнозом позагоспітальна правобічна н/дол. Пневмонія (вірусно-бактеріальна) с/в ЛН І ст. Вегето-судинна дистонія. Пролапс мі трального клапана легкого ступеня з регургшітацією +0.5. Тахікардія СН0 ст. Підпечіноква портальна гіпертензія (внаслідок перенесеного гепатиту «В»). Спленомегалія. Гіперспленізм. Варикозно розширені вени стравоходу. Еритематозна гастропатія. Дуодено-гастральний рефлекс. Солевий діастаз (а.с. 141 зворот).

Окрім цього, позивачкою надано ряд доказів про те, що така періодично перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується історіями хворіб (а.с.143-146).

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З врахуванням наведеного судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачка ОСОБА_2 проживає разом з повнолітньою дочкою ОСОБА_3 , яка навчається стаціонарно на першому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти інституту фізичної культури і здоров`я Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько повнолітньої доньки, повинен матеріально їй допомагати, а тому суд дійшов до правильного висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України.

Доводи відповідача проте, що дочка сторін отримує стипендію та пенсію та її місячний дохід становить 3234 грн., відтак донька не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, - колегія суддів вважає безпідставним, у зв`язку з тим, що донька сторін є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства та така потребує постійного лікування, що потребує значних коштів та підтверджено рядом доказів, про які йшлося. Окрім цього, потреби окрім звичних потреб кожної особи такого віку, витрат пов`язаних із лікуванням та медичним обстеженням однозначно донька сторін несе витрати пов`язані із навчанням, а саме добирання до місця навчання, харчування, придбання навчальної літератури, отримання відповідних засобів для навчання, канцелярського приладдя, тощо.

Враховуючи вказане, а саме те, що: на батьків покладено рівні обов`язки щодо надання матеріальної допомоги повнолітнім доньці чи сину, які продовжують навчання, якщо батьки можуть таку матеріальну допомогу надавати та дані щодо неможливості надання допомоги доньці батьком у матеріалах справи відсутні, а навпаки підтверджуються доказами про розмір його доходу; те, що донька сторін не досягла 23 років, продовжує навчання та дійсно потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги чого відповідачем не спростовано, а стверджується доказами наведеними вище; те, що донька сторін є особою з 2 групою інвалідності, яка потребує постійного лікування, що потребує значних матеріальних затрат;доходи відповідача, які підтверджені відповідною довідкою, яка, також, стверджує про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу, про що йшлося; наявність у відповідача на утриманні неповнолітнього сина;дані про доходи матері (позивачки); те, що позивачка є особою з інвалідністю третьої групи; стан здоров`я позивачки; те, що на утриманні позивачки є неповнолітній син; прожитковий мінімум на дорослу особу, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» складав з 1.12.2021 року 2393 грн. на місяць та відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» складав з 1.01.2022 року 2393 грн. на місяць та до кінця року збільшиться до 2589грн. на місяць; те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина; - колегія суддів вважає, що обрана сума аліментів на час навчання повнолітньої доньки сторін, що підлягає стягненню з відповідача не є надмірною чи непосильною для сплати чи навпаки заниженою, а доводи апелянта такими, що не впливають на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції вцілому.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, на які правильно посилався суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра