Справа № 523/1533/22
Провадження №2/523/2633/22
У Х В А Л А

"13" травня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (, юридична адреса: м. Одеса, проспект Добровольського, буд. 106), третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, юридична адреса: м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д), про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 , Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, звернулась представник позивача адвокат Прокопішина Катерина Василівна.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначила, що позивач у справі ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2012 року, є власником 16/25 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Представник зазначає, що на момент придбання ОСОБА_1 , своєї частки, частка іншого співвласника домоволодіння, а саме: ОСОБА_2 , становила 9/25 частин, яке у свою чергу належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 05.01.2012 року.

Спірним розпорядженням Суворовської районної державної адміністрації № 145 від 28.03.2013 року, затверджено проект технічного поділу домоволодіння АДРЕСА_1 між користувачами на два самостійних об`єкта. Разом з цим, представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 , згоду на виділення долі в одиницю не надавала, документи про таке відсутні. Крім іншого, представник зазначає, що згідно декларації про готовність об`єкта для експлуатації від 03.12.2012 року виданої Інспекцією ДАБК в Одеській області Бортовій Н.С., вбачається, що ОСОБА_2 , у 2009 році здійснено реконструкцію житлового будинку, однак, представник зазначає, що станом на 2009 рік ОСОБА_2 , власником домоволодіння не була. Право власності на об`єкт нерухомого майна здійснено без подання договору про виділ в натурі частки із спільного майна та інших необхідних документів. Також, представник зазначає, що позивач дізналась, що її права щодо власності порушені лише у 2020 році, в рамках розгляду цивільної справи №523/10906/17. На підставі викладеного представник позивача просить: поновити строк на звернення до суду з даною позовною заявою; скасувати розпорядження Суворовської районної адміністрації ОМР від 28.03.2013 року № 145 «Про затвердження висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна»; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 34812090 про реєстрацію приватного права на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , внести до Державного реєстру запис про скасування державної реєстрації прав.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.177 ЦПК України.

Згідно рекомендованого поштового повідомлення, копію ухвали суду про залишення позову без руху, судом було спрямовано позивачу та представнику позивача.

Разом з цим, на адресу суду повернувся поштовий конверт, з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, судом було вжито заходів що повідомлення позивача та представника позивача щодо наявності ухвали суду про залишення позову без руху, однак, недоліки визначені ухвалою суду не виконані, позивач та представник протягом 5 місяців рухом справи не цікавляться.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що позивач та представник позивача станом розгляду своєї справи не цікавляться, протягом 5 місяців, недоліки вказані в ухвалі суду не усунули, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, вважається неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Разом з тим, відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 8, 185, 285, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: