Номер провадження: 22-ц/813/336/22
Справа № 521/5009/13-ц
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Погорєлової С.О., Сегеди С.М.

За участю секретаря - Хухрова С.В.

розглянула у судовому засідання м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст заявлених вимог

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з урахуванням 3% річних в загальному розмірі 504 802,70 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Одеської області від 25 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 суму заборгованості з урахуванням 3% річних в загальному розмірі 504 80270 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року скасовано, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року залишено в силі.

Відповідно до заяви від 26.07.2016 року ОСОБА_1 08.08.2016 року отримала чотири виконавчих листа ( а.с. 72).

27.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до суду та просила:

- поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання;

- видати дублікат виконавчого документа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Зазначає, що на примусовому виконанні у Малиновському ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області перебував виконавчий лист № 521/5009/13-ц, виданий Малиновським районним судом міста Одеси від 27.07.2016 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 504802,70 гривень.

06.08.2017 року ОСОБА_1 було отримано постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

10.08.2017 року до Малиновського відділу державної виконавчої служби було направлено скаргу на дії виконавця, разом зі скаргою було надано оригінал виконавчого листа № 521/5009/13- ц від 27.07.2016 року.

06.09.2017 року із Малиновського відділу державної виконавчої служби було отримано відповідь про неможливість задоволення скарги, разом із цим стягувачу не повернуто оригінал виконавчого листа № 521/5009/13- ц від 27.07.2016 року.

19.02.2021 року до Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) направлено адвокатський запит з вимогою повернути оригінал виконавчого листа № 521/50009/13-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 27.07.2016 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

25.02.2021 року із Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) отримано відповідь про те, що «перевіркою в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у Відділі перебували виконавчі провадження ВП 519663944 згідно виконавчого листа № 521/5009/13-ц від 27.07.2016 року щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_1 .

Виконавчі провадження завершено на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Діловодство в органах виконавчої служби здійснюється на підставі затверджених правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями (№ 1829/5) та Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі (№ 19/2). Відповідно до зазначених нормативно-правових актів, строк зберігання паперових матеріалів виконавчих проваджень, Журналу реєстрації вхідної кореспонденції, Журналу реєстрації вихідної та Журналу виконавчих проваджень складає три роки. Станом на теперішній час Відділом не може бути повернуто оригінал виконавчого листа № 521/50009/13-ц та надано інформацію, щодо підтвердження спрямування виконавчого листа стягувачу у зв`язку зі знищенням паперових матеріалів виконавчого провадження».

Посилаючись на втрату виконавчого листа, позивач просила задовольнити заяву.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні поновленні строку для предявлення виконавчого документу до виконання районний суд виходив з того, що 06.09.2017 року з Малиновського відділу державної виконавчої служби нею було отримано відповідь про неможливість задоволення скарги, а з заявою про повернення оригіналів виконавчих листів направлена лише 19.02.2021 року, тобто майже через вісім місяців після закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Таким чином, у період з 06.09.2017 року по 19.02.2021 рік стягувачам не здійснювалися будь-які дії щодо отримання оригіналу виконавчого листа від виконавчої служби та не мали місце звернення до суду із заявою про видачу його дублікату.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року ухваливши нове судове рішення, яким поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі та видати його дублікат, посилаючись на:

- неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

- невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що районний суд не повідомив її про час та місце судового розгляду, що унеможливило їй надати особисті пояснення у справі.

Не оспорюючи того факту, що мала право подати виконавчі листи для виконання до 22.06.2020 року зазначає, що з 12 березня 2020 року на території України почали діяти карантинні обмеження, пов`язані з розповсюдженням інфекції COVID-19, які фактично зупинили відвідування та особистий прийом в різних закладах, в тому числі Другому Малиновському відділі ДВС та на те, що вона є пенсіонеркою та входить у підвищену групу ризику.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку просила задовольнити її заяву про поновлення строку пред`явлення до виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Також вимогу про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа може бути заявлено одночасно з проханням видати дублікат такого виконавчого документу.

Поширеним є подання таких заяв при втраті виконавчого документу під час примусового виконання або при пересиланні виконавчого документу з одного органу державної виконавчої служби до іншого. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (постанова ВС від 29.08.2018 у справі № 344/5708/15-ц, постанова від 17.10.2018 у справі № 1304/8184/12, постанова від 12.06.2019 у справі № 2-1316/736/11).

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 433 ППК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до положень ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з урахуванням 3% річних в загальному розмірі 504 802,70 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Одеської області від 25 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 суму заборгованості з урахуванням 3% річних в загальному розмірі 504 80270 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року скасовано, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року залишено в силі.

Відповідно до заяви від 26.07.2016 року ОСОБА_1 08.08.2016 року отримала чотири виконавчих листа ( а.с. 72).

На примусовому виконанні у Малиновському ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області перебував виконавчий лист № 521/5009/13-ц, виданий Малиновським районним судом міста Одеси від 27.07.2016 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 504802,70 гривень.

06.08.2017 року ОСОБА_1 було отримано постанову про повернення виконавчого листа на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»..

10.08.2017 року до Малиновського відділу державної виконавчої служби було направлено скаргу на дії виконавця, разом зі скаргою було надано оригінал виконавчого листа № 521/5009/13- ц від 27.07.2016 року.

06.09.2017 року із Малиновського відділу державної виконавчої служби було отримано відповідь про неможливість задоволення скарги. Стягувачу не повернуто оригінал виконавчого листа № 521/5009/13- ц від 27.07.2016 року.

19.02.2021 року до Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) направлено адвокатський запит з вимогою повернути оригінал виконавчого листа № 521/50009/13-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 27.07.2016 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

25.02.2021 року із Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) отримано відповідь про те, що «перевіркою в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у Відділі перебували виконавчі провадження ВП 519663944 згідно виконавчого листа № 521/5009/13-ц від 27.07.2016 року щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_1 . Виконавчі провадження завершено на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Діловодство в органах виконавчої служби здійснюється на підставі затверджених правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями (№ 1829/5) та Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі (№ 19/2). Відповідно до зазначених нормативно-правових актів, строк зберігання паперових матеріалів виконавчих проваджень, Журналу реєстрації вхідної кореспонденції, Журналу реєстрації вихідної та Журналу виконавчих проваджень складає три роки. Станом на теперішній час Відділом не може бути повернуто оригінал виконавчого листа № 521/50009/13-ц та надано інформацію, щодо підтвердження спрямування виконавчого листа стягувачу у зв`язку зі знищенням паперових матеріалів виконавчого провадження».

За змістом статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, а строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, серед іншого, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» лише стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 24 червня 2014 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

22.06.2017 року державним виконавцем Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеської області винесено постанову у виконавчому провадженні ВП № 51962944 про повернення виконавчого документу стягувачу.

ОСОБА_1 було отримано постанову про повернення виконавчого листа 06.08.2017 року.

Тобто після завершення виконавчого провадження стягувач мав право пред`явити виконавчий лист до виконання щодо боржника протягом трьох років після його повернення, тобто до 22.06.2020 року.

До Малиновського відділу державної виконавчої служби скаргу на дії виконавця стягувачем подано 10.08.2017 року, разом зі скаргою було надано оригінал виконавчого листа № 521/5009/13- ц від 27.07.2016 року.

Із Малиновського відділу державної виконавчої служби було отримано відповідь про неможливість задоволення скарги 06.09.2017 року, разом із цим стягувачу не повернуто оригінал виконавчого листа № 521/5009/13- ц від 27.07.2016 року.

19.02.2021 року адвокат стягувача Шевченко Т.І. звернувся до Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) направлено адвокатський запит з вимогою повернути оригінал виконавчого листа № 521/50009/13-ц. Тобто майже через вісім місяців після закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, у період з 06.09.2017 року по 19.02.2021 рік стягувачам не здійснювалися будь-які дії щодо отримання оригіналу виконавчого листа від виконавчої служби та не мали місце звернення до суду із заявою про видачу його дублікату.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2020 р. в рамках справи № 412/15902/2012 зазначено таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Відповідно ч. 3-4 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин.

Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб.

Суд не врахував обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинений рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян виконавчою службою, що вплинуло на пропуск заявником строку пред`явлення до виконання виконавчого документа та що саме 19.02.2021 року заявниця звернулась за правовою допомогою щодо здійснення виконавчого провадження.

Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили заявнику перешкоду для своєчасного подання виконавцю до виконання виконавчого листа у праві № 521/5009/13-ц.

Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі N 206/3473/20 (провадження N 61-10735св21).

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції наведеного не врахував введення карантину на території України, та зазначені обмеження, що в сукупності ускладнило стягувачу ОСОБА_1 на реалізацію права щодо виконання рішення суду.

Щодо видачі дублікатів виконавчих листів.

Положеннями ч. 1 п. 17.4 розд. XIII перехідних положень ЦПК України передбачено, що видача дубліката виконавчого листа можлива виключно у випадку звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, шо унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Враховуючи, що 06.09.2017 року із Малиновського відділу державної виконавчої служби було отримано відповідь про неможливість задоволення скарги, однак не повернуто оригінал виконавчого листа № 521/5009/13- ц від 27.07.2016 року, судова колегія вважає, що він був втрачений, а тому дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу.

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021, скасувати та прийняти постанову.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення до виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 521/5009/13-ц,який видано Малиновським районним судом міста Одеси від 27.07.2016 року , щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 504802,70 грн.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 521/5009/13-ц,який видано Малиновським районним судом міста Одеси від 27.07.2016 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 504802,70 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 29.08.2022 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- С.М.Сегеда

С.О.Погорєлова