Справа № 185/1604/19
Провадження № 4-с/185/1/22
У Х В А Л А

28 вересня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровській області в складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря Преображенської К.О., Державного виконавця Кукаріної Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за скаргою Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на дії державного виконавця-заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Кукаріної Наталії Олександрівни

В С Т А Н О В И В

Заявник звернувся до суду зі скаргою у якій, уточнивши письмово свої вимоги, просить суд визнати дії державного виконавця-заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Кукаріної Наталії Олександрівни по накладенню арешту на грошові кошти заявника по виконавчому провадженню №ВП 59612429 від 22.07.2019 р неправімірними та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з грошових коштів боржника та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 13.09.2019 р., визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59612429 від 22.07.19р. заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кукаріної Н.О. на підставі виконавчого листа виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.02.18р. до 01.02.19 в розмірі 38 400. 00 грн., постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП№ 59612429 від 13.09.19р., постанову про накладення арешту та застосування адміністративних санкцій по виконавчому провадженню № ВП№ 59612429 від 22.07.19р.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив (згідно тексту скарги), що постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59612429 від 22.07.19р. на підставі виконавчого листа виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.02.18р. до 01.02.19 в розмірі 38400.00 грн. Однак в рішенні Павлоградського міськрайонного суду по справі №185/1604/19р. від 17.06.19р. вказано, що рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, що також вказано в виконавчому листі виданому 17 липня 2019р.

На час відкриття виконавчого провадження рішення суду в частин стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.02.18р. до 01.02.19 в розмірі 38400.00 грн. не вступило в законну силу, тому винесення постави про відкриття виконавчого провадження ВП № 59612429 від 22.07.19р. по примусовому виконанню рішення суду по справі № 185/1604/19р суперечить виконавчому листу від 17.07.19р. на підставі якого було відкрито виконавче провадження № ВП № 59612429.

Вказані дії державного виконавця суперечать ст.26. Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у цьому Законі. Відкриття провадження з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства України, та з порушенням норм матеріального права що регламентує порядок дій державного виконавця відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженою наказом від 02.04.2012 №512/5. Згідно з п. 9.3 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 р. № 9 та п. 14 постанови Пленуму ВССУ від 7.02.2014 р. № 6 - виконання судових рішень є завершальною та невід`ємною частиною судового процесу, тому суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, а відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

Державний виконавець звернувся до суду з письмовим відзивом на скаргу у якому зазначив, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Скаржником пропущено строк оскарження рішення державного виконавця, Скаржником подано до суду скаргу від 26.09.2019 року на дії державного виконавця, а в подальшому уточненою скаргою від 31.10.2019 року змінено підстави та предмет позову, фактично зробивши їх новими вимогами. Виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Виконавчі дії з примусового виконання рішення суду №185/1604/19 в період зупинення виконавчого провадження державним виконавцем не проводились, звернення стягнення на кошти боржника не здійснювалось, майно не вилучалось, що не призвело до порушення прав та законних інтересів боржника.

Заявник в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи.

Судом ухвалено розглянути справу без участі заявника, що відповідає приписам статті 450 ЦПК України, згідно якої скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Державний виконавець в судовому засіданні вимоги заявника не визнала і просила суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на скаргу.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали виконавчого провадження, вислухавши пояснення державного виконавця суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено наступне. Згідно статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 449 ЦПК України рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

13.09.2019 року боржник особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 59612429 у Павлоградському міськрайонному відділі ДВС, що підтверджується його підписом. Отже, скаржником ОСОБА_1 пропущено 10-денний строк оскарження рішення державного виконавця, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження № 59612429, а також у доповненні до вимог скарги скаржник не вказує на причини пропущення строку для подання скарги.

Скаржником було подано до суду скаргу від 26.09.2019 року на дії державного виконавця, а в подальшому уточненою скаргою від 31.10.2019року змінено підстави та предмет вимог, фактично зробивши їх новими вимогами.

22.07.2019року до відділу від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом №185/1604/19 від 17.07.2019 року Павлоградського міськрайонного суду про стягнення на її користь з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 лютого 2018року по 01 лютого 2019року у розмірі 38400грн. Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць.

Згідно статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вимогою до виконавчого документа є: резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). Оскільки у виконавчому листі №185/1604/19 зазначено про негайне виконанню в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, цього ж дня 22.07.2019року державним виконавцем згідно ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» за виконавчим листом № 185/1604/19 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59612429.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов передбачених пунктами 1-4 частини 9 статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанову про відкриття ВП направлено боржнику за адресами вказаними у виконавчому листі та заяві стягувача рекомендованими листами, номер відправлення 323 та 331.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника. Перевіркою виявлено рухоме майно, яке зареєстровано за боржником на праві власності. У зв`язку з цим, 26.07.2019року винесено постанову про арешт майна боржника, в межах суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, копії якої направлено сторонам ВП за вих.№34/35326. Також за боржником виявлено відкриті розрахункові рахунку у банківських установах.

27.08.2019року державним виконавцем винесено та направлено до банківських установ постанову про арешт коштів боржника, у межах суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць згідно виконавчого документа та з урахуванням витрат виконавчого провадження, а саме витрати, за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження. Наказом Міністерства юстиції України від 24.03.2017року № 954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження» установлено, що розмір плати за користування АСВП органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 69грн.00коп.(з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження. Плата за користування Системою органами державної виконавчої служби здійснюється за рахунок стягнутих з боржника за цим виконавчим провадженням коштів на витрати виконавчого провадження.

31.10.2019року боржником ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного відділу ДВС надано копію квитанції про сплату на депозитний рахунок відділу суми боргу у розмірі 3269,00грн.

31.10.2019року державним виконавцем у відповідності до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» винесена та направлена до банківської установи постанова про зняття арешту з коштів, у межах суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць.

01.11.2019року виконавче провадження №59612429 з виконання виконавчого листа №185/1604/19 від 17.07.2019року Павлоградського міськрайонного суду про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 01 лютого 2018року по 01 лютого 2019року у розмірі 38400,00грн. зупинено на підставі Ухвали Дніпровського апеляційного суду №185/1604/19 про відкриття апеляційного провадження за скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019року та у відповідності до вимог статті 38 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Підстав для завершення виконавчого провадження у даному випадку законодавством не передбачено. Виконавчі дії з примусового виконання рішення суду №185/1604/19 в період зупинення виконавчого провадження державним виконавцем не проводились, звернення стягнення на кошти боржника не здійснювалось, майно не вилучалось, що не призвело до порушення прав та законних інтересів боржника.

19.11.2019року до Павлоградського міськрайонного відділу ДВС надійшла постанова Дніпровського Апеляційного суду №185/1604/19 від 31.10.2019року про залишення без задоволення апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019року - залишено без змін.

19.11.2019року винесена постанова про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання в/листа №185/1604/19. Постанова про арешт коштів боржника повторно винесена 19.11.2019року після набрання рішення законної сили.

10.03.2020 року стягувач звернувся до відділу виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого документу. Того ж дня державним виконавцем було завершено виконавче провадження на підставі п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та скасовано заходи примусового виконання рішення.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, суди перевіряють, чи порушено права та свободи скаржника, чи оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Суд вважає, що дії державного виконавця відповідають нормам діючого законодавства і тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на дії державного виконавця-заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Кукаріної Наталії Олександрівни - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається на адресу Дніпровського апеляційного суду.

Cуддя: В. О. Головін