Справа № 932/7672/21
Провадження № 2/932/4698/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та Управління служба у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява в якій позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , а також неповнолітню ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 із зняттям їх з реєстрації проживання за даною адресою.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що його бабця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була головним наймачем квартири АДРЕСА_2 в якій крім нього та бабці є зареєстрованими його мати ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 .

З огляду на те, що відповідачі з 2013 року не проживають у казаній квартирі, а позивачу приходиться сплачувати комунальні послуги виходячи з кількості осіб зареєстрованих в квартирі, вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надано пояснення, доводи викладені в яких зводяться до необхідності врахування судом приписів матеріального права які охороняють інтереси дітей щодо їх житлових прав.

Відповідачем відзиву не було надано.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 04.10.2021 відкрито провадження у справі, визначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 30.11.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали позовної заяви та докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії ордера від 24.01.1980, ОСОБА_5 , родина котрої складається з чотирьох осіб, має право на зайняття трьох кімнат в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно з копією довідки про склад сім`ї №8348 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованими рахуються: ОСОБА_5 (наймач, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем на підтвердження сплати комунальних послуг отриманих за адресою: АДРЕСА_1 , надано шість квитанцій за 2018 та 2021 роки.

Згідно з актом від 17.09.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_4 , стверджують, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з літа 2013 року не проживають у квартирі АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частиною 1 ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, передумовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням з підстав визначених ст.71 ЖК УРСР є надання позивачем належних доказів на підтвердження факту не проживання особи у спірному приміщенні протягом шести місяців.

З огляду на те, що єдиним доказом наданим позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог є акт до якого не додано документів підтверджуючих факт проживання підписантів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_4 , а також враховуючи відсутність доказів на підтвердження часу з якого вони, за вказаною інформацією, проживають у квартирі АДРЕСА_5 , заявлені позовні вимоги є такими, що не доведені належними доказами, оскільки відсутня об`єктивна можливість перевірити правдивість інформації зазначеній в ньому. Клопотання позивачем про допит ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в якості свідків, не заявлялось. Крім того, судом взято до уваги, що наданий акт не містить підпису керівника управляючої компанії «КОД» Шевченківського району м.Дніпра.

Надані копії квитанцій не містять даних про особу, якою проводиться сплата рахунків за комунальні послуги, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити факт їх сплати саме позивачем.

Також судом взято до уваги, що відповідно до позначки листоноші на конверті із судовою повісткою направленою на ім`я ОСОБА_2 зазначено підставу повернення конверту - «відмова», а не «не проживає».

Окрім цього, відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції ООН про права дитини).

Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці, з одним із батьків, оскільки дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягнення певного віку. Не впливає на поважність причин непроживання дитини і наявність у того з батьків з ким вона фактично проживає права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним в цьому є забезпечення найкращих інтересів дитини.

Наведені правові висновки узгоджуються з висновками суду касаційної інстанції, викладеними у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 711/4431/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 466/7546/16-ц, від 27 червня 2019 року у справі № 337/1760/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 368/750/16-ц (провадження № 61-31705св18), від 25 серпня 2020 року у справі № 206/3425/18 (провадження № 61-9122св19).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та Управління служба у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Куцевол