Справа №694/1375/22
провадження № 2/694/340/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

16.08.2022 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Федорець С. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не вказано, тел. НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТЕХРЕСУРС-ЦЕНТР» (вул. Михайла Бойчука, 18-А, м.Київ, 01103) про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

-стягнути з ТОВ «ПРОМТЕХРЕСУРС-ЦЕНТР» на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 44182,81 грн.;

-стягнути з ТОВ «ПРОМТЕХРЕСУРС-ЦЕНТР» на його користь моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, доходжу до висновків, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з наступним.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 убачається, що ним заявлено дві окремі вимоги майнового характеру, а саме: стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки його позовні вимоги стосуються стягнення заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вказаною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено два випадки трудових правовідносин, у яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: у справах про стягнення заробітної плати; та у справах про поновлення на роботі, у зв`язку із чим суддя доходить до висновку, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Разом з тим, позивач не звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, адже за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» стягнення моральної шкоди не входить до структури заробітної плати і не є тотожнім його стягненню.

Враховуючи вищевикладене, доходжу до висновку, що пільги щодо сплати судового збору не поширюються на вимогу позивача майнового характеру про стягнення моральної шкоди, а тому вказана позовна вимога підлягає оплаті судовим збором.

Згідно із ч. 2 ст.4Закону України«Про судовийзбір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем заявлено позовну заяву майнового характеру на суму 4000 грн., то йому необхідно сплатити за неї судовий збір у розмірі 992,4 грн.

Крім того, до розміру стягнення заборгованості із заробітної плати позивачем включено і компенсацію за затримку у її виплаті у розмірі 6572,81грн.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100зі змінами, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно зіст. 34 Закону України «Про оплату праці`встановлена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, яка провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Компенсація у праві - є формою фінансового відшкодування збитків за порушення прав.

Тобто, це є збитки, а не основна заробітна плата, термін якої визначеност. 1 Закону України «Про оплату праці», а структура заробітної плати встановленаст. 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Вказані норми права не встановлюють належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати.

З огляду на вищезазначене, оскільки сума компенсації з приростом ІСЦ не є заробітною платою, відповідно позивач згідно з п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору за таку вимогу.

Відтак, позивач повинен надати докази сплати судового збору і за вказаної вимогою.

Також у порушення частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивачем у позові не вказано власний РНОКПП та код ЄДРПОУ відповідача, засоби зв`язку відповідача;

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не вказано, тел. НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТЕХРЕСУРС-ЦЕНТР» (вул. Михайла Бойчука, 18-А, м.Київ, 01103) про стягнення заборгованості по заробітній платі, - залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у зазначений вище строк заява буде повернута заявнику, що не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Федорець