КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Справа №761/7347/20
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4680/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року (суддя Фролова І.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «К.Енерго», Комунального підприємства «Київтеплоенерго», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад констракшн», Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» про захист прав споживача шляхом зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення,

встановив:

у березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати АТ «К.Енерго» здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, наданих їй у квартирі АДРЕСА_1 у період з 24 січня 2017 року по 28 січня 2017 року та зобов`язати КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, наданих їй у періоди з 15 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року, з 1 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, та з 1 січня 2019 року по 28 січня 2019 року.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що вона проживає у зазначеній квартирі і під час опалювальних періодів 2017, 2018 та 2019 років послуги з централізованого опалення зазначеної квартири надавалися із зниженням їх якості, а саме температура в кімнатах не відповідала встановленим нормативним кількісним та якісним показникам.

Позивач стверджувала, що 15 лютого 2017 року вона засобами телефонного зв`язку звернулася до виробничо-обслуговуючого підрозділу «Михайлівська» ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» та залишила заявку на проведення перевірки якісних показників опалення, яка була зареєстрована за №3. Через невиконання вказаної заяви, вона 24 лютого 2017 року склала Акт-претензію про неналежне надання послуг з централізованого опалення, форма та зміст якого встановлені Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженої постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Оскільки представник виконавця для проведення перевірки не прибув, зазначений Акт-претензія був складений та підписаний ще двома особами - її сусідами у будинку, які проживають у квартирах №3 та №11 .

Позивач вважала, що Актом-претензією від 24 лютого 2017 року зафіксовано, що у період з 28 січня 2017 року по 24 лютого2017 року температура в її квартирі становила 16°C, що на її переконання нижче від мінімальної норми, яка становить не менше 18°C, а в наріжних кімнатах не менше 20°C.

Позивач стверджувала, що вказаний Акт-претензія був поданий 27 лютого 2017 року до ВОП «Михайлівська» ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», у відповідь на який була надана інформація про те, що виконавцем послуг з надання централізованого опалення та гарячого водопостачання з 1 липня 2014 року є ПАТ «Київенерго».

8 березня 2017 року вона в телефонному режимі звернулася до ПАТ «Київенерго», її звернення зареєстровано за №1612774, однак її повідомили про те, що будинок, де вона проживає, обладнаний приладом обліку тепла, тому відповідальність за якість послуг з централізованого опалення покладається на ВОП «Михайлівська» ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг».

Позивач вважала, що таким чином ПАТ «Київенерго», яке виступає в даних відносинах як виконавець з надання послуг по централізованому опаленню, фактично самоусунулось від вирішення зазначеної проблеми.

Позивач стверджувала, що під час наступних опалювальних періодів у 2018-2019 роках послуги з централізованого опалення квартири, де вона мешкає, знову надавалися зі зниженням їх якості, а саме температура в кімнатах не відповідала встановленим нормативним кількісним та якісним показникам, а тому 15 березня 2019 року вона знову склала Акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг. Оскільки представник виконавця з надання зазначених послуг для перевірки кількісних та/або якісних показників послуги з надання централізованого опалення не прибув, зазначений Акт-претензія був складений і підписаний ще двома споживачами - її сусідами у будинку, які проживають у квартирах №3 та №10 .

Позивач зазначала, що Актом-претензією від 15 березня 2019 року зафіксовано, що у періоди з 15 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року та з 1 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року температура в її квартирі становила 11,4°C та 12,1°C. Вказаний Акт-претензію вона 15 березня 2019 року подала до ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», підприємства яке здійснювало безпосереднє обслуговування та надання житлово-комунальних послуг мешканцям її будинку. У відповідь було зазначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення є комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго.

8 квітня 2019 року вона звернулася з відповідною заявою про перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення до КП «Київтеплоенерго», однак відповіді на заяву не отримала.

Таким чином позивач вважала, що нарахування плати за теплову енергію через неякісні послуги має бути переглянуте. Крім того всі досудові заходи для врегулювання спору нею були виконані, однак бажаного результата не дали.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Позивач стверджує, що звертаючись до суду з позовом, на обґрунтування своїх вимог вона надала копії акту-претензії від 24 лютого 2017 року та актів-претензій від 15 березня 2019 року, однак суд зробив помилковий висновок про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження її позовних вимог. При цьому суд жодним чином не вказав чому наявні в матеріалах справи акти-претензії не є належними та допустимими доказами.

Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу, який би спростовував обставини, на підтвердження яких були складені акт-претензія від 24 лютого 2017 року та

акти-претензії від 15 березня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго» просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на безпідставність доводів позивача, так як складений акт-претензія від 24 лютого 2017 року не стосується періоду, в якому КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг.

Крім того, КП «Київтеплоенерго» звертає увагу апеляційного суду, що позивачем не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження того, що вона повідомляла КП «Київтеплоенерго» про неналежне надання послуг з централізованого опалення та про її намір здійснити перевірку кількісних та/або якісних показників надання послуг за адресою: АДРЕСА_5 .

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги, як шляхом направлення судової повістки повідомлення на електронну адресу, зазначену у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу (с.с.22-25, 30-31, 48-50 т.2), так і поштовим зв`язком (с.с.32-34, 53-62 т.2), двічі у судове засідання не з`явилися, направлені судові повістки-повідомлення повернулися до апеляційного суду без вручення з відміткою листоноші про відсутність адресатів за вказаними адресами (с.с.55-62 т.2).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Частиною 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Виходячи із зазначених норм процесуального права, вважається, що учасникам справи судові повістки-повідомлення вручені належним чином, клопотання про перенесення судового розгляду суду не подані.

За таких обставин та відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність учасників справи.

Судом встановлено, що позивач проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

До 1 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення у м. Києві було ПАТ «Київенерго», яке змінило свою назву на Акціонерне товариство "Київенерго", а у подальшому на Акціонерне товариство "К.Енерго".

З 01 травня 2018 року ПАТ "Київенерго" припинило діяльність у сфері теплопостачання, про що було повідомлено на офіційному сайті ПАТ "Київенерго" та у газеті "Хрещатик" від 04 травня 2018 року № 48 (5099) про припинення дії пропозиції (публічної оферти) мешканцям житлових будинків м. Києва щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню.

З травня 2018 року виконавцем послуг з постачання гарячої води та опалення замість ПАТ «Київенерго» у м. Києві стало КП «Київтеплоенерго».

Вказані обставини вбачаються з наданих суду першої інстанції копій квитанцій для сплати за послугу централізованого опалення, в яких також зазначено, що систему централізованого опалення будинку АДРЕСА_6 оснащено засобом обліку теплової енергії.

24 лютого 2017 року ОСОБА_1 за участю мешканців квартир 3 та АДРЕСА_7 складений акт-претензія про неналежне надання послуг з централізованого опалення, згідно якого температура у квартирі 7 становила 16 С у період з 28 січня 2017 року по 24 лютого 2017 року.

15 березня 2019 року ОСОБА_1 за участю мешканців квартир АДРЕСА_9 складені акти-претензії про неналежне надання послуг, згідно яких у період з 15.11.2018р. по 30.11.2018р. та з 1.12.2018р. по 31.12.2018р., а також з 1.01.2019р. по 28.01.2019р. у квартирі 7 температура у двох кімнатах, коридорах складає 11.4 С, а у одній кімнаті на кухні - 12.1 С.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності з 10 грудня 2017 року, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Аналогічні норми містилися у ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», редакції 24 червня 2004 року.

Частиною 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, було визначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Частина 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», редакції 10 грудня 2017 року, визначає, що виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», редакції 24 червня 2004 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Аналогічна норма міститься у п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону в редакції від 10 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 цього ж закону виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Аналогічні норми містяться у статті 27 закону в редакції від 10 грудня 2017 року.

Згідно пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), у редакції на час виникнення спірних правовідносин, споживач має право: на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання (п.п.1); перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами (п.п.4).

Пунктами 33, 35-39 Правил було визначено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

У повідомленні зазначається прізвище, ім`я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів.

Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку.

За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця.

У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Отже, у разі отримання послуг неналежної якості, споживач повинен повідомити про це виконавця послуг в усній або письмовій формі, отримати підтвердження або визнання виконавцем цього факту та відмітки у журналі реєстрації заявок про неякісне надання послуг, а у разі невизнання такого факту - здійснити виклик представника виконавця послуг для проведення замірів якості показників надання послуг, який складає акт-претензію за результатами перевірки.

Акт-претензія складається у відсутності представника виконавця та за участю не менше, ніж двох споживачів, у разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії

З наданих позивачем доказів вбачається, що з приводу надання неналежної якості послуг з централізованого опалення, у лютому 2017 року позивач зверталася до ВОП «Михайлівська», а у березні 2019 року до ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн», які не були надавачами послуг з централізованого опалення.

Разом з цим, до надавачів послуг з централізованого опалення ПАТ «Київенерго», а з травня 2018 року до КП «Київтеплоенерго» позивач з приводу виклику представника для проведення замірів якості надання послуг з централізованого опалення не зверталася, оскільки таких доказів матеріали справи не містять, а позивач на ці обставини не

посилається у позовній заяві.

Саме складання актів-претензій без повідомлення виконавця послуг про неналежне надання послуг не може бути підставою для зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок вартості послуг, оскільки це суперечить вищезазначеним нормативним актам.

Крім того, згідно акту-претензії від 24 лютого 2017 року період порушень встановлений з 28 січня 2017 року по 24 лютого 2017 року. Однак, у позовній заяві позивач просить здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення з 24 січня 2017 року по 28 січня 2017 року.

Також колегія суддів звертає увагу, що акти від 15 березня 2019 року, в яких позивач вимагає здійснити перерахунок за надання послуг у період з 15 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року, з 1 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року по 28 січня 2019 року, не містять даних, коли саме здійснювалося заміряння температури та кількість діб, протягом якого відбувалося відхилення від нормативних показників. При цьому зазначені акти складені не у день здійснення замірів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПКК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про ненадання позивачем належних та достатніх доказів у підтвердження своїх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про недостатнє обґрунтування судом першої інстанції ненадання позивачем належних та достатніх доказів у підтвердження позовних вимог, є правомірними.

Разом з цим, вказана обставина не є підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог, оскільки апеляційним судом встановлено, що позивачем не надано належних та достатніх доказів у підтвердження своїх вимог з підстав, які викладені у мотивувальній частині постанови.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які спростовують твердження позивача про надання їй неналежної якості послуг з централізованого опалення квартири, не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не дотримано визначену чинними нормами законодавства процедуру фіксації надання послуг неналежної якості, а відповідно до положень ст. 81 ЦПК України саме позивач зобов`язаний надати належні та достатні докази у підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, допущене судом недотримання норм процесуального права стосовно наведення мотивів прийнятого рішення, усунені під час апеляційного розгляду і не є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк