Справа № 723/4239/21
Провадження № 2/723/235/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чокан Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , до Сторожинецького лісового коледжу про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення з роботи в частині дати та формулювання причини звільнення, про зміну дати та формулювання причини звільнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Сторожинецького районного суду із позовом до Сторожинецького лісового коледжу про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення з роботи в частині дати та формулювання причини звільнення, про зміну дати та формулювання причини звільнення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 01 квітня 2017 року він прийнятий на роботу у Сторожинецький лісовий коледж інженером-програмістом (обслуговування ЄДЕБО) на підставі наказу № 14 від 31 березня 2017 року. Сторожинецький лісовий коледж 08 вересня 2021 року звільнив позивача з роботи згідно п. 4 ч. 1 ст. 41 КЗпП України на підставі наказу № 108 від 08 вересня 2021 року.

Наказ про звільнення № 108 від 08 вересня 2021 року позивач отримав поштовим зв`язком 20 вересня 2021 року після чого отримав трудову книжку. Сторожинецький лісовий коледж порушив право позивача на працю, безпідставно, неправомірно розірвав трудовий договір з позивачем на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов`язки директора Сторожинецького лісового коледжу № 108 від 08 вересня 2021 року «Про вивільнення працівників» в частині дати та формулювання причини звільнення. Зобов`язати Сторожинецький лісовий коледж внести зміни до наказу № 108 від 08 вересня 2021 року у частині дати звільнення, та формулювання причин звільнення та викласти наказ № 108 від 08 вересня 2021 року у іншій редакції, а саме звільнити ОСОБА_1 з посади інженера-програміста (обслуговування ЄДЕБО) з 06 вересня 2021 року за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України; здійснити йому нарахування та виплату заробітної плати за період з 08 серпня 2021 року по 06 вересня 2021 року та виплатити вихідну допомогу у розмірі трьохмісячного середнього заробітку.

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надіслав до суду відзив на позовну заяву у якому просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на наступне. 08.09.2021 року наказом № 108 Сторожинецького лісового коледжу «Про звільнення» було звільнено із займаної посади інженера програміста (обслугувовування ЄДЕБО) ОСОБА_1 згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП у зв`язку із прогулом.

Підставою для даного наказу був наказ від 08.07.2021 року № 75 «Про припинення

дистанційної форми навчання», яким було припинено дію наказу по коледжу від 31.12.2020 року № 86 «Про переведення на дистанційну форму роботи» та з 09.07.2021 року приступити ОСОБА_1 до виконання своїх посадових обов`язків у звичайному режимі роботи.

У зв`язку з тим, що позивач надав недостовірні контактні дані, що унеможливлювало встановити зв`язок із ним табелювання обліку використання робочого часу в період часу за липень-вересень здійснювалося в його присутності на роботі.

Сторожинецьким лісовим коледжем був надісланий лист ОСОБА_1 № 262 від 16.07.2021 року про необхідність прибути в коледж для ознайомлення з наказом про припинення дистанційної форми роботи.

У зв`язку з відсутністю на робочому місці з 09.08.2021 року позивача, було надіслане звернення на голову профспілкового комітету Сторожинецького лісового коледжу про розгляд питання щодо звільнення інженера програміста (обслуговування ЄДЕБО) ОСОБА_1 у терміни та за підставами, що визначені у п. 4 ст. 40 КЗпП України, про що свідчить лист №311 від 31.08.2021 року.

Згідно витягу з протоколу № 49 від 07.09.2021 року на засіданні профспілкового комітету Сторожинецького лісового коледжу було погоджено питання про звільнення ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що у задоволення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже, трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.

Згідно з ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки).

Суд також виходить із того, що законодавством не визначено перелік обставин за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому вирішуючи питання щодо поважності причин відсутності на роботі позивача за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, суд виходить з конкретних обставин справи.

Прогул є дисциплінарним проступком, до звільнення з цієї підстави застосовується положення статей 147, 148, 149 КЗпП України.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення до працівника, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України даного в п.24 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада1992 року № 9 прогулом визнається крім іншого, відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення ч. 1 статті 147 КЗпП України.

Відповідач звільняючи позивача виходив із того, що 08.09.2021 року наказом № 108 Сторожинецького лісового коледжу «Про звільнення» було звільнено із займаної посади інженера програміста (обслугувовування ЄДЕБО) ОСОБА_1 згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП у зв`язку із прогулом.

Підставою для даного наказу був наказ від 08.07.2021 року № 75 «Про припинення дистанційної форми навчання», яким було припинено дію наказу по коледжу від 31.12.2020 року № 86 «Про переведення на дистанційну форму роботи» та з 09.07.2021 року приступити ОСОБА_1 до виконання своїх посадових обов`язків у звичайному режимі роботи. Також, підставою вказано табель обліку використання робочого часу та згода профспілкового комітету від 07.09.2021 року.

Сторожинецьким лісовим коледжем був надісланий лист ОСОБА_1 № 262 від 16.07.2021 року про необхідність прибути в коледж для ознайомлення з наказом про припинення дистанційної форми роботи.

У зв`язку з відсутністю на робочому місці з 09.08.2021 року позивача, було надіслане звернення на голову профспілкового комітету Сторожинецького лісового коледжу про розгляд питання щодо звільнення інженера програміста (обслуговування ЄДЕБО) ОСОБА_1 у терміни та за підставами, то визначені у п. 4 ст. 40 КЗпП України, про що свідчить лист №311 від 31.08.2021 року.

Вказане підтверджується копією табелю обліку робочого часу за серпень-вересень 2022 року Сторожинецького лісового коледжу. У графі «Відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин) ОСОБА_1 інженера програміста за серпень, вересень місяць з 09.08.2021 по 08.09.2021 року, вказано прогул.

У графі «Відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин) ОСОБА_1 інженера програміста за липень 2021 року 15.07.2021, 16.07.2021 року, з 19.07.2021 року по 23.07.2021 року , з 26.07.2021 року по 30.07.2021 року вказано відмітку Р робочі години, передбачені договором. Вказане свідчить, що відповідач після 09.07.2021 року виконував свої обов`язки та повинен був знати про припинення роботи у дистанційному режимі.

На вказані посилання позивача, суд зазначає, що уклавши з підприємством трудовий договір позивач, відповідно до ст.139 КЗпП України, зобов`язувався працювати чесно і сумлінно, точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів щодо охорони праці, дбайливо ставитися до майна власника з яким укладено трудовий договір.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів поважності причин відсутності позивача ОСОБА_1 на робочому місці або ж повідомлення керівника про ці причини, у зазначені дні та години.

Згідно копій заяв які надсилались позивачем ОСОБА_1 відповідачу Сторожинецькому лісовому коледжу 31.08.2021 та 02.09.2021 позивач просить звільнити його за ч. 2 ст. 38 КЗпП України. Дані заяви надіслані відповідачем поштовим зв`язком. Проте відсутні докази отримання даних заяв відповідачем. Також, одержувачем поштового відправлення від 31.08.2021 року вказано приватну особу ОСОБА_3 .

Підставою для звільнення позивач вказав ч. 3 ст. 38 КЗпП України- працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Проте позивач не надав суду доказів порушення роботодавцем законодавства про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Згідно ст. 44 КЗпП України При припиненні трудового договору з підстав, внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39 КзпП України) виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Заявлені позивачем позовні вимоги щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з 08 серпня 2021 року по 06 вересня 2021 року та виплатити вихідну допомогу у розмірі трьохмісячного середнього заробітку, нерозривно пов`язані з вимогою зміни формулювання причин та дати звільнення і не можуть бути задоволені через не доведення таких обставин позивачем.

Також, суд звертає у вагу, що у позовних вимогах позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов`язки директора Сторожинецького лісового коледжу № 108 від 08 вересня 2021 року «Про вивільнення працівників», натомість назва даного наказу «Про звільнення», а згідно ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наведене та приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів, які б вказували на поважність причин за яких позивачем було допущено прогул, підстав для задоволення позову суд, не знаходить.

Керуючись ст. 231-234 КЗпП України, ст.ст.13, 81, 263-265, ч.1 ст.268, ст.ст. 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , до Сторожинецького лісового коледжу про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення з роботи в частині дати та формулювання причини звільнення, про зміну дати та формулювання причини звільнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2022 року.

Суддя: