Справа № 199/2194/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19.08.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого - судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, -

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що позивачем відповідачу за її заявами на період з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року було призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Підставами для призначення такої допомоги був поданий відповідачем пакет документів, зокрема декларація про доходи та майновий стан осіб, в якій відповідач не вказала про отримання нею заробітної плати за період з вересня по листопад 2017 року в загальному розмірі 8449,1 гривень. Після виявлення вказаного приховування позивачем було припинено виплату відповідачу означеної тимчасової державної допомоги, а також розраховано суму її переплати, розмір якої за період з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року склав 4224,54 гривень. Дану суму переплати позивачем було пред`явлено відповідачу для добровільного погашення, чого не відбулось і дотепер. За викладених обставин позивач просив суд стягнути вказану суму переплати з відповідача на його користь.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відзив від відповідача до суду не надходив, в зв`язку із чим суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08 грудня 2017 року відповідач звернулась до правопопередника позивача із заявою про призначення їй тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі - тимчасова допомога). При цьому, як вбачається зі змісту бланку такої заяви, відповідача повідомлено про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання відповідачем неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан її сім`ї. Разом із заявою відповідач також подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій відповідач вказала, що за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2017 року в неї та її сім`ї відсутні будь-які доходи та додаткові джерела для існування. Викладені обставини підтверджуються копією заяви про призначення соціальної допомоги, копією декларації про доходи.

Рішенням правопопередника позивача від 18 грудня 2017 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми відповідачу на її дитину - дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було призначено тимчасову державну на період з 01 грудня 2017 року по 12 квітня 2018 року в розмірі 746 гривень на місяць, а з 13 квітня 2018 року по 31 травня 2018 року - в розмірі 930 гривень. Викладене підтверджується копією відповідного рішення правопопередника позивача, а також копією повідомлення про надання державної допомоги сім`ям з дітьми.

В червні 2019 року відповідач повторно звернулась до позивача з метою продовження виплати їй раніше призначеної тимчасової допомоги із аналогічною заявою, до якої додала певний пакет документів, зі змісту якого, зокрема Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5), позивачем встановлено, що відповідач в період з вересня по листопад 2017 року отримала дохід в загальному розмірі 8449,1 гривень. Викладене підтверджується копією зазначених Індивідуальних відомостей про застраховану особу, а також іншими матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем не було вказано у раніше поданій нею 08 грудня 2017 року декларації про доходи відомості про вказані абзацом вище доходи в загальному розмірі 8449,1 гривень, позивачем своїм рішенням від 04 липня 2019 року було здійснено перерахунок отриманих сум вказаної тимчасової допомоги, на підставі якого визначено суму переплати за період з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року в загальному розмірі 4224,54 гривень. Розпорядженням від 04 липня 2019 року позивач виставив відповідачу до погашення вказану суму переплати. При цьому позивачем своїм розпорядженням від 22 липня 2019 року відмовлено відповідачу у призначення аналогічної тимчасової державної допомоги на новий період, що унеможливило погашення переплати державної допомоги за рахунок призначення нової, про що у своїй заяві від 03 липня 2019 року просила відповідач. Викладені обставини підтверджуються копією рішення про призначення допомоги від сім`ям з дітьми, копією розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї, копією заяви відповідача, копіями розпоряджень позивача, довідкою про розрахунок переплати по допомозі, копією службової записки позивача.

03 листопада 2020 року позивачем направлено відповідачу повідомлення про переплату соціальної допомоги, яке містить вимогу повернути позивачу неправомірно отримані відповідачем кошти допомоги у вищевказаному розмірі. Однак вказане повідомлення, копія якого є в матеріалах справи, залишилось без відповіді, матеріали цивільної справи не містять жодних даних по повне або часткове погашення зазначеної суми переплати відповідачем.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, СК України, Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 (далі - Порядок).

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.181 ч.ч.8, 9 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3, 5 Порядку визначено, що тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років та у разі, коли: відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Пунктом 6 Порядку встановлено, що для призначення тимчасової допомоги одержувач подає, окрім іншого, заяву та декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

За змістом п.п.7, 8 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами, а її розмір розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Пунктом 8-1 Порядку встановлено, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням тимчасової допомоги.

Відповідно до п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється в тому числі у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. У разі коли одержувачем навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на тимчасову допомогу та визначення її розміру, на наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через 12 місяців з місяця виявлення порушення.

Положеннями п.12 Порядку передбачено, що якщо виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку.

Нормою ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Нормою ст.16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду даної цивільної справи достеменно підтверджено призначення правопопередником позивача відповідачу за її заявою тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. При цьому призначення тимчасової державної допомоги відбулось за наявності обставин, що впливають на розмір такої допомоги. А саме вже після отримання відповідачем тимчасової державної допомоги з`ясовано наявність у неї протягом останніх шести місяців, що передували її зверненню до правопопередника позивача та призначенню останнім їй згаданої допомоги, доходу, який внаслідок його приховування відповідачем не було враховано правопопередником позивача при визначенні розміру державної допомоги, що призвело до фактичної переплати, а отже і неправомірного отримання відповідачем зазначеної тимчасової державної допомоги на вказану в позові суму та за вказаний у позові період. При цьому, саме відповідач в порушення свого встановленого законом обов`язку не повідомила правопопередника позивача, а також самого позивача своєчасно про наявність в неї означеного доходу. Про умисність такого приховування, а отже і про недобросовісність з боку відповідача, свідчить зазначення останньою в декларації про доходи та майновий стан, яка обов`язково подається заявником для призначення та продовження виплати відповідної тимчасової допомоги, про відсутність взагалі у відповідача та її сім`ї будь-якого доходу та заробітку протягом останніх шести місяців, що передували зверненню задля призначення і продовження виплати тимчасової допомоги. За таких обставин позивачем було здійснено розрахунок суми надміру виплаченої відповідачу тимчасової допомоги, що підлягає поверненню, і ця сума дорівнює 4224,54 гривням. Зазначений розмір надміру виплаченої тимчасової допомоги було пред`явлено позивачем відповідачу для добровільного повернення. Правильність цього розрахунку не викликає в суду сумнівів, відповідачем не спростована, доказів повного або часткового погашення вказаної суми боргу сторонами не надано, про їх наявність суду не повідомлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно набула за рахунок позивача грошові кошти в розмірі 4224,54 гривень, а отже зобов`язана їх повернути. При цьому, до правовідносин сторін не підлягають застосуванню положення ст.1215 ЦК України, оскільки виплата відповідачу тимчасової допомоги на вказану суму обумовлена приховуванням відповідачем своїх доходів, про які вона зобов`язана була повідомити позивача, що, в свою чергу, вказує на явну недобросовісність з боку відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481 гривень.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.181 СК України, п.п.2, 3, 5-8-1, 10, 12 Порядку, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Петра Калнишевського, 55) суму надміру виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, за період з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року в розмірі 4224,54 гривень.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Петра Калнишевського, 55) судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко