Провадження № 2/752/1460/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 травня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-АВТО» про визнання права власності на незавершене будівництво,-

в с т а н о в и в:

у жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВІА-АВТО» про визнання права власності на незавершене будівництво.

Позивач у своїх позовних вимогах просив суд визнати за ним право власності на незавершене будівництво - однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 33,78 кв.м., вартістю - 267132,24 грн., в тому числі ПДВ 20% - 44522,04 грн.

У серпні 20021 року позивач змінив предмет позовних вимог на вимогу про визнання за ним майнового права на оформлення у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , вартістю 267132,24грн., у тому числі ПДВ 20% - 44522 грн. 04 копійки з правом реєстрації цих майнових(речових) прав згідно чинного законодавства в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.73-75).

На мотивування позовних вимог вказує, що25.02.2014 р. між ТОВ «ВІА-АВТО» () та ОСОБА_1 було укладено договір № МЗК/01/172/25.02-14/186 купівлі - продажу майнових прав (надалі-договір-1). Згідно умов договору-1 відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості.

Об`єкт нерухомості це майнові права на який передається об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_3 з наступними характеристиками: однокімнатна квартира АДРЕСА_4 на 17 поверху у 1 секції.

Згідно п.4.2 розділу 4 договору-1 позивач повинен сплатити загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, що складає - 267132,24 грн. в тому числі ПДВ 20% - 44522,04 грн.

Згідно п. 4.3 розділу 4 договору-1 розрахунок за договором здійснюється відповідно до договору про забезпечення виконання зобов`язань № M3K/01/172/25.02-14/187.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 договору-2 розмір грошових коштів, які сплачуються, ж забезпечення виконання зобов`язань за договором-1 складає 267132,24 грн. в тому числі ПДВ 20% - 44522,04 грн., які позивач зобов`язаний сплатити відповідачу у строк до 28.02. 2014 року.

Згідно п.п. 3.1 розділу 3 договору-1 майнові права на об`єкт нерухомості за договором-1 закріплюються за позивачем у момент оплати їм вартості майнових прав зазначених у п.4.2 договору-1.

Позивач свої зобов`язання по договору-1 та договору-2 виконав, сплатив загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 46 виданою TOB «ВІА-АВТО» 27.02.2014 р. та довідкою про оплату вартості майнових прав згідно договору про забезпечення виконання зобов`язань № M3K/01/172/25.02-14/187від 25.02.2014 року та договору № M3K/01/172/25.02-14/186 купівлі-продажу майнових прав від 25.02.2014 року, виданих відповідачем 27.02.2014 року.

Відповідно п. 2.6 розділу 2 договору-1 плановий термін закінчення будівництва -1 квартал 2019 р., а відповідно до п.2.7 розділу 2 договору-1- плановий термін введення в експлуатацію об`єкту - II квартал 2019 р.

В свою чергу відповідач свої зобов`язання по договору-1 не виконав будівництво об`єкту нерухомості в термін 1 квартал 2019 р. - не закінчив, будинок в експлуатацію не ввів.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи наріч (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Законодавством визначено, що право на річ (майно), тобто речове право (майнове право), уособлює собою право власності на неспоживчу річ (майно). Позивач одночасно з набуттям майнового права на об`єкт нерухомості - набуває право власності на нього в силу умов договору та діючого законодавства.

На теперішній час об`єкт нерухомості - квартири не добудовані, внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, що є перешкодою для реєстрації позивачем права власності на нього, як нерухоме майно, оскільки відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди ) виникав з моменту завершення будівництва (створення майна.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно до закону підлягає державній

реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомості майна проєктно кошторисної документації, а також документів що містять опис об`єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 328 ЦК Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Позивач вказує, що в повному обсязі виконав умови договору-1 та згідно умов договору-2 сплативши повністю вартість майнових прав на об`єкт нерухомості. В свою чергу відповідач свої зобов`язання по договору не виконав. Будівництво об`єкту нерухомості в зазначений термін не закінчив, будинок в експлуатацію не ввів.

Даний факт перешкоджає йому здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Ухвалою від 26.10.2020 року суддею Хоменко В.С. справа була прийнята у провадження з призначенням розгляду справи у порядку загального позовного провадження (а.с.52).

Ухвалою від 01.04.2021 року підготовче провадження у справі було закінчене та справа була призначена до розгляду (а.с.64).

10.08.2021 року від позивача надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання та зміну предмету позову (а.с.73-75).

Ухвалою від 26.08.2021 року клопотання позивача було задоволене та при розгляді справи суд повернувся до стадії підготовчого засідання (а.с.83-84).

В судове засідання сторони не з`явились.

Від представника позивача - адвоката Чернікової Т.С. надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а справу розглядати без участі позивача та представника позивача.

Від директора ТОВ «ВІА-АВТО» - П.О. Павленко надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та про визнання позовних вимог.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 25.02.2014 р. між ТОВ «ВІА-АВТО» () та ОСОБА_1 було укладено договір № МЗК/01/172/25.02-14/186 купівлі - продажу майнових прав (Надалі-Договір-1). Згідно умов Договору-1 відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості.

Об`єкт нерухомості це майнові права на який передається об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_3 з наступними характеристиками:однокімнатна квартира АДРЕСА_4 на 17 поверху у 1 секції.

Згідно п.4.2 розділу 4 договору-1 позивач повинен сплатити загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, що складає - 267132,24 грн. в тому числі ПДВ 20% - 44522,04 грн.

Згідно п. 4.3 розділу 4 договору-1 розрахунок за договором здійснюється відповідно до договору про забезпечення виконання зобов`язань № M3K/01/172/25.02-14/187.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 договору-2 розмір грошових коштів, які сплачуються, ж забезпечення виконання зобов`язань за договором-1 складає 267132,24 грн. в тому числі ПДВ 20% - 44522,04 грн., які позивач зобов`язаний сплатити відповідачу у строк до 28.02.2014 року.

Згідно п.п. 3.1 розділу 3 договору-1 майнові права на об`єкт нерухомості за договором-1 закріплюються за позивачем у момент оплати їм вартості майнових прав зазначених у п.4.2 договору-1.

Позивач свої зобов`язання по договору-1 та договору-2 виконав, сплатив загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 46 виданою TOB «ВІА-АВТО» 27.02.2014 р. та довідкою про оплату вартості майнових прав згідно договору про забезпечення виконання зобов`язань № M3K/01/172/25.02-14/187 від 25.02.2014 року та договору № M3K/01/172/25.02-14/186 купівлі-продажу майнових прав від 25.02. 2014 року, виданих відповідачем 27.02.2014 року.

Відповідно п. 2.6 розділу 2 договору-1 плановий термін закінчення будівництва -1 квартал 2019 р., а відповідно до п.2.7 розділу 2 договору-1- плановий термін введення в експлуатацію об`єкту - II квартал 2019 р.

В свою чергу відповідач свої зобов`язання по договору-1 не виконав будівництво об`єкту нерухомості в термін 1 квартал 2019 р. - не закінчи, будинок в експлуатацію не ввів.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Законодавством визначено, що право на річ (майно), тобто речове право (майнове право), уособлює собою право власності на неспоживчу річ (майно). Позивач одночасно з набуттям майнового права на об`єкт нерухомості - набуває право власності на нього в силу умов договору та діючого законодавства.

На теперішній час об`єкт нерухомості - квартири не добудований, внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, що є перешкодою для реєстрації позивачем права власності на нього, як нерухоме майно, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

У відповідності з ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власної на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналоги породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.ст.177,190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких ум та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай; ставляться.

За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Оскільки позивач повністю виконав свої зобов`язання щодо оплати вартості квартири, що знаходиться в межах об`єкту новоствореного нерухомого майна, а саме житлового будинку, будівництво якого станом на теперішній час не завершено, а будинок не прийнятий до експлуатації, відповідно останній має майнові права на оформлення у власність зазначеної вище квартири після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію житлового будинку, у якому знаходиться ця квартира.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 15, 16, 177,190, 328, 331, 526, 527 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 258-268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-АВТО» про визнання права власності на незавершене будівництво - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ) майнове право на оформлення у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , вартістю 267132,24 грн., у тому числі ПДВ 20% - 44522 грн. 04 копійки з правом реєстрації цих майнових (речових) прав згідно чинного законодавства в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко