Справа № 296/5502/22
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2022 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Рожкова О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав порушеннями законодавства, відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 01.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому просила: відшкодувати моральну шкоду, заподіяну під час подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №296/4140/22.

1.2. В обґрунтування позову посилається на те, що Виконавчий комітет Житомирської міської ради під час розгляду її апеляційної скарги на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 25.07.2022 у цивільній справі №296262/22 подав відзив на апеляційну скаргу із одинадцятьма порушеннями законодавства. Позивач вказала, що внаслідок неправомірних дій відповідача, порушено її конституційні права та завдано їй моральної шкоди, яка полягала у душевних переживаннях, погіршенні стану здоров`я, порушенні звичайного способу життя. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди на свою користь у сумі 70 125,00 грн.

1.2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2022, справа № 296/5502/22 передана судді Рожковій О.С. 02.09.2022.

ІІ. НОРМИ ЗАКОНОДАВСТВА УКРАЇНИ

2.1. Відповідно до частини 1 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

2.2. Згідно частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

2.3. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

2.4. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України).

2.5. У відповідності до приписів частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

2.6. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

ІІІ. ВИСНОВОК СУДУ

3.1. Так, згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

3.2. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

3.3. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

3.4. Відповідно до частин першої, третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

3.5. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №296/4140/20 відповідачем допущено одинадцять порушень законодавства.

3.6. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

3.7. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3.8. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях статті 360 ЦПК України, відповідно до якої стороні спору надано право подати відзив на апеляційну скаргу.

3.9. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

3.10. Вимоги щодо змісту, форми та порядку подання відзиву на апеляційну скаргу визначені в статті 360 ЦПК України.

3.11. Відповідно до п. 3 частини 2 статті 360 ЦПК України у відзиві на апеляційну скаргу заявник викладає обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

3.12. Таким чином, після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і апеляційної скарги сторона має право подати суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому викладає заперечення проти вимог апеляційної скарги із зазначенням доказів, що підтверджують його незгоду з викладеними у ній доводами.

3.13. За таких обставин, пояснення, міркування, аргументи, заперечення з приводу допущених відповідачем порушень норм цивільного процесуального законодавства, пов`язаних із поданням відповідачем відзиву на апеляційну скаргу, має бути викладено позивачем у формі, передбаченій ЦПК України, під час розгляду безпосередньо тієї апеляційної скарги, в межах якої такий відзив і подано.

3.14. Порушення порядку подання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не можна визнати шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й така шкода не може бути стягнута за позовною вимогою в іншому провадженні.

3.15. Суд зазначає, що приписами чинного законодавства не передбачено такого способу захисту, як подання позовної заяви з вимогами про відшкодування шкоди, завданої внаслідок подання відзиву у справі, оскільки незгода з відзивом на апеляційну скаргу має бути реалізована позивачем у відповідній процесуальній формі в межах розгляду такої апеляційної скарги судом.

3.16. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

3.17. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

3.18. Враховуючи вищевикладене, наведені приписи законодавства та встановлені їм відповідні правовідносини, суддя дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду, як в порядку цивільного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду, у зв`язку з чим у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 2,4,19, 186, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №296/5502/22 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав порушеннями законодавства, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 06 вересня 2022 року.

Суддя О. С. Рожкова