Провадження № 22-ц/4808/1081/22
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Луганська
У Х В А Л А

27 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.,

суддів: Баркова В.А., Девляшевського В.М,

розглянувши питання про зупинення апеляційного провадження у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 липня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської дитячої музичної школи №1 ім. М.Лисенка про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Івано-Франківської дитячої музичної школи №1 ім. М.Лисенка про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого зазначила, що вона з 29 серпня 2017 року працює на посаді викладача фортепіано і концертмейстера, в дитячій музичній школі №1 ім. М. Лисенка у м. Івано-Франківську. 01 листопада 2021 року керівництвом дитячої музичної школи № 1 ім. М. Лисенка її ознайомлено з повідомленням про обов`язкове щеплення проти COVID-19, відповідно до якого з 08 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення проти COVID-19 є обов`язковим для працівників їхньої школи. Посилаючись на наказ МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року №2153 та пункту 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 просили до 08 листопада 2021 року надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання. Також повідомлялось про те, що якщо до 08 листопада 2021 року вона не подасть одного із зазначених документів, то 08 листопада 2021 року її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Позивачкою 07 листопада 2021 року на адресу відповідача направлено лист-повідомлення в якому вона інформувала керівництво музичної школи, про те, що запитувана інформація є такою, що не підлягає до розголошення, оскільки являється медичною таємницею, щеплення є різновидом медичної допомоги, що проводиться виключно за згодою особи, зазначала, якщо у роботодавця є сумніви стосовно її здоров`я, вона не заперечувала проти медичного огляду. Незважаючи на це, наказом №99 її відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати до часу усунення причин, що його зумовили

22 лютого 2022 року позивачкою було подано до суду заяву про уточнення предмету позовних вимог. Просила суд визнати наказ №99 Івано-Франківської дитячої музичної школи №1 ім. Лисенка від 05.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » незаконним та зобов`язати відповідача виплатити середній заробіток на її користь за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року по 08 лютого 2022 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської дитячої музичної школи № 1 ім. М.Лисенка про визнання незаконним наказу та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року справу призначено до розгляду на 15 вересня 2022 року на 09 год. 30 хв.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи,колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційне провадження підлягає зупиненню, виходячи з наступних підстав.

Предметом позову є вимога про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку. Підставою для відсторонення від виконання своїх посадових обов`язків позивачки у наказі від 05 листопада 2021 року 99 стало посилання на статтю 46 КЗпП України, статтю 12 Закону України « Про захист населення від інфекційних хвороб», наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги виходив з того, що позивачку було тимчасово відсторонено від роботи з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач відмовилася від обов`язкового щеплення, а керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Постановляючи дану ухвалу Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що загальні, адміністративні, апеляційні суди по різному тлумачать норми матеріального права, які регулюють питання відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19. Та зазначила, що колегія суддів зобов`язана звернутися до використання повноважень Великої Палати Верховного Суду, задля забезпечення сталості та єдності судової практики,щодо вирішення виключної правової проблеми, яка полягає в наступному:

чи є правомірним, без прийняття органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, встановлення обмежень права на працю в Переліку № 2153 та Постанові № 1236, яке полягає в встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилились від профілактичних щеплень проти COVID-19;

чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав та дискримінаційним встановлення додаткових обмежень в Переліку № 2153, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 працівникам: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, в тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності та встановлення обов`язку в Постанові № 1236 керівників державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);

чи є національне законодавство (Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності Перелік № 2153 та Постанова № 1236) з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї її поведінки та яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів, з урахуванням того, що в них передбачене різне і всупереч Конституції України правове регулювання.

Вважає, що очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у справах про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також задля запобігання судових помилок, які у подальшому не могли б бути виправлені відповідно до процесуального законодавства внаслідок неможливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року № №130/3548/21прийнято та призначено до розгляду.

Звертаючись до суду позивачка зазначила, що відсторонення її від роботи на підставі вимог, зазначених у повідомленні про обовязкове щеплення проти COVID-19 є незаконним.

Отже, правовідносини у даній справі та у справі №130/3548/21 переданої на розгляд до Великої Палати Верховного Суду є подібними.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки, справа у подібних правовідносинах прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22).

Керуючись ст. ст. 252, 253, 260, 381, 382 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційнийсуд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у справі №344/19145/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 липня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської дитячої музичної школи №1 ім. М.Лисенка про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складання повного тексту ухвали - 27 вересня 2022 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський