Номер провадження: 22-ц/813/6202/22
Головуючий у першій інстанції Маломуж А.І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про скасування права власності, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Маломуж А.І. 08 грудня 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У жовтні 2020 року позивачі звернулись до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про скасування права власності.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 року було залишено позовну заяву без розгляду.

30 листопада2021 року представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про стягнення на користь відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року заяву представника ОСОБА_3 про розподіл судових витрат у справі було задоволено частково.

Стягнуто, у рівних частках, з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати з оплати гонорару на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 про розподіл судових витрат відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Скарга обґрунтована тим, що розмір судових витрат на оплату правової допомоги є фіктивним та необґрунтованим.

Сторони про розгляд справи на 30 серпня 2022 року були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2020 року позивачі звернулись до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про скасування права власності.

22 листопада 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали до суду першої інстанції заяву про залишення їх позовних вимог без розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 року було залишено позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про скасування права власності без розгляду.

30 листопада2021 року представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про стягнення на користь відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частини п`ятої статті 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У заяві про стягнення судових витрат у розмірі 30 000,00 грн., пов`язаних із правовою допомогою, заявник не зазначив, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду. У заяві вказано на норми ЦПК України, а також долучено до заяви Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 09 лютого 2021 року, Додаткові угоди №№1,3 до вказаного Договору, Акт-рахунок №1 від 29 листопада 2021 року, Детальний опис професійної (правничої) допомоги на користь ОСОБА_3 за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 09 лютого 2021 р., копію квитанції банку про часткову оплату послуг адвокатів.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року, справа №521/3011/18, провадження №61-10254св20

Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції не врахував те, що відсутні підстави для визнання дій позивачів необґрунтованими, оскільки звернення позивачів до суду за захистом порушеного права, а також їх дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ними своїми процесуальними правами, їх дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою їх обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Зазначене свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_3 про розподіл судових витрат у справі.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав для покладення на позивачів витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, невірно застосував норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 про розподіл судових витрат у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року скасувати, постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про розподіл судових витрат у цивільній справі - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 02 вересня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе