Справа № 700/461/22
Провадження № 2/700/204/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/461/22 провадження № 2/700/204/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У позовній заяві позивач зазначила, що відповідно до рішення Лисянського районного суду Черкаської області у справі № 2311/964/12 від 13.07.2012 року стягнуто із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця на кожну дитину. Відповідач не виконує свого обов`язку, ухиляється від сплати аліментів, в результаті чого за період з 19.06.2012 року по 01.05.2022 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 144772,00 грн. Відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дітей, тому повинен був прийняти міри для своєчасного переахування аліментів. За таких обставин змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення ним сплати аліментів, із урахуванням висновку щодо застосування відповідних норм права, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, відповідно до яких пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір неустойки (пені) станом на 01.05.2022 року складає 1766492,35 грн. Враховуючи норми ст. 196 СК України, до стягнення підлягає 144772,00 грн.

Ухвалою суду від 25 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та за клопотанням позивача призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзиву до суду не подавав.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Лисянського районного суду Черкаської області № 2311/964/12 (провадження № 2/2311/356,2012) від 13 липня 2012 року, шлюб між позивачем ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Із відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця на кожну дитину.

14 вересня 2012 року Лисянським районним судом було видано виконавчий лист у даній справі.

На підставі даного виконавчого листа 09.10.2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 34653891 про стягнення з відповідача аліментів.

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_6 від 19.05.2022 року № 2684, станом на 01.05.2022 року заборгованість по сплаті аліментів складає 144772,00 грн.

Відповідно до розрахунку розміру неустойки (пені) згідно формули Великої Палати Верховного суду (постанова від 03.04.2019 року № 333/6020/16-ц), загальна сума неустойки (пені) складає 1766492,35 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Вирішуючи позовну вимогу позивача, суд бере до уваги, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

При розрахунку пені за заборгованістю за аліментами необхідно виходити із положень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відтак, суд розраховує суму пені за наступною формулою:

Р = (А1 х 1 % х Q1) + (A2 х 1 % х Q2) +………(An х l% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

За цією формулою позивачем обчислено загальну суму пені за період з 08.02.2010 року по 14.07.2021 року в сумі 241747,72 грн.

Між тим, відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІ від 17.05.2017 р.), що є чинною з 05.07.2017 р., розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків самої заборгованості по сплаті аліментів.

Так, згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів у сумі 144772,00 грн.

Суд погоджується із розрахунком позивача, оскільки розрахунок заборгованості та неустойки (пені) відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем.

Відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання сплати аліментів з боку відповідача суду надано не було.

Змістом положень ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму неустойки (пені) за несплату аліментів у розмірі 144772,00 грн. (сто сорок чотири тисячі сімсот сімдесят дві гривні 00 копійок) за період з 19.06.2012 року до 01.05.2022 рік.

Беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: с. Орли Звенигородського району Черкаської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 144772,00 грн. (сто сорок чотири тисячі сімсот сімдесят дві гривні 00 копійок) за період з 19.06.2012 року до 01.05.2022 рік.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: с. Орли Звенигородського району Черкаської області, на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб