Провадження № 2/742/469/22
Єдиний унікальний № 742/147/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.07.2008 в розмірі 16154,07 грн. та судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 (далі - Позичальник) звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 28.07.2008. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а Позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4000.00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. У відповідності до чинного законодавства спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 (далі - Відповідач), вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача. У відповідності до ст.1281 ЦК України Позивачем 12.02.2021 була направлена претензія кредитора до Прилуцької міської державної нотаріальної контори та 02.03.2021 отримана відповідь.

ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої ОСОБА_2 . Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. В зв`язку чим 02.07.2021 до спадкоємця Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором № б/н від 28.07.2008 становить 16154.07 гри, яку позивач і просить стягнути з ОСОБА_1 , як спадкоємця позичальника.

Разом із позовною заявою АТ КБ «Приват банк» до суду було подано клопотання про витребування доказів, а саме від територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника ОСОБА_2 ; довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою її реєстрації станом на дату її смерті; а також від Прилуцької міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після померлої ОСОБА_2 .

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 17.01.2022 було відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та здійснено відповідні запити відповідно до клопотання АТ КБ «Приват банк», відповідь на які було надіслано 01.02.2022.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 21.02.2022 відкладено розгляд даної справи у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 08.06.2022 було відкладено розгляд даної справи та зобов`язано АТ КБ «Приват банк» уточнити коло відповідачів, які прийняли спадщину, після померлої ОСОБА_2 ; надати точний розрахунок заборгованості та розмір нарахованих відсотків станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини; обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України; відомості про пролонгацію дії кредитних карток за період часу з 28.07. 2008 по 20.03.2020.

14.06.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про витребування у відповідності до ст.84 ЦПК України доказів по справі, а саме направити: 1) запит до нотаріальної контори за місцем реєстрації спадкодавця для витребування інформації зі Спадкового реєстру; 2). запит до житлово-експлуатаційної організації з метою отримання довідки про склад сім`ї та виявлення правонаступників (фактичних спадкоємців); 3) запит до Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з метою виявлення нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою виявлення рухомого майна, рахунків у Банках яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та входить до спадкової маси; 4) запит до органів державного земельного кадастру з метою отримання витягу з реєстру.

21.06.2022 на електронну адресу суду надіслано довідку про підтвердження отримання ОСОБА_2 кредитної картки з терміном дії 28.07.2008 до 01/10, із зазначенням, що така не була перевипущена та продубльовано надісланий з позовною заявою розрахунок заборгованості. А також зазначено, що найближчим часом до суду буде подано клопотання про встановлення спадкоємців та спадкової справи.

16.08.2022 Прилуцьким міськрайонним судом винесено ухвалу, якою роз`яснено позивачу, що зазначені у його клопотанні пункти 1-2 судом вже були здійснені в попередній ухвалі суду від 17.01.2022 і дана інформація міститься в матеріалах справи, проте представник позивача не вчинив жодних дій для ознайомлення з наявними у справі доказами. Витребувана ухвалою суду від 08.06.2022 інформація, представником позивача здійснена не в повному обсязі, ним 21.06.2022 на адресу суду направлено лист, в якому зазначено, що картка, яка була видана ОСОБА_2 , дата відкриття і термін дії якої 28.07.2008-01/10 не перевипускалася, проте стає незрозумілим, яким чином остання нею користувалася з 01/10 по 31.05.2022 як зазначено з розрахунку заборгованості за договором від 28.07.2008. В якому, не конкретизовано, а лише здійснено поверхневий розрахунок нарахування відсотків станом на 31.05.2022, а не на день смерті боржника. Тобто, витребувана судом інформація ухвалою суду від 08.06.2022 позивачем не була надана.

У зв`язку з чим знову відкладено розгляд даної справи та здійснено запити до Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з метою виявлення нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою виявлення рухомого майна яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано комітет самоорганізації населення №5 Плискунівського мікрорайону надати довідку про склад сімї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Зобов`язано повторно АТ КБ «Приват банк» надати належним чином завірені копії усіх витребуваних документів відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 08.06.2022. З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, суд визнав потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення в судовому засіданні.

У судове засідання, яке було в черговий раз відкладено на 20.09.2022 з обов`язковою явкою представника позивача, такий не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 28.07.2008 (а.с.14).

Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Заявою Позичальника підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 15-21).

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських, послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а Позичальнику надано у користування кредитну картку НОМЕР_2 (з датою відкриття 28.07.2008 термін дії 01/10) а.с.26.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4000.00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.13).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.3.2, п.3.3 Договору, на підставі яких Позичальник при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь- якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, але в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має

відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку (а.с.7-12).

Таким чином, у порушення п.6.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позичальник - ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.03.2020 (а.с.31).

Заборгованість ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором № б/н від 28.07.2008 станом на 31.10.2021 становить - 16154.07 гри., яка складаєтеся з: заборгованість за тілом кредиту 3636,52 гри. та заборгованість за нарахованими відсотками 12517,55 грн (а.с.7-9).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі №14-53цс18.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де зазначена адреса: АДРЕСА_1 (а.с.27-30).

На виконання вимог норми закону Позивачем 04.02.2021 була направлена претензія кредитора до Прилуцької міської державної нотаріальної контори та 02.03.2021 отримана відповідь (а.с.33-34).

02.07.2021 до ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано (а.с.35-38).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.01.2022 судом 10.02.2022 отримано інформацію від Прилуцької міської державної нотаріальної контори за №59/01-16, з якої вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 45/2021 за претензією кредитора АТ КБ «Приватбанк». Згідно довідки № 685/02-14 від 31.08.2021 виданої Центром надання адміністративних послуг м.Прилуки щодо надання інформації про наявнісіь/відсуіність зареєстрованих осіб на день смерті разом з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 22.01.2022 (а.с.56-57).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно принципу диспозитивності, визначеному у ст.13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У статті 83 ЦПК України передбачено: сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

На виконання клопотань позивача, відповідно до ухвал Прилуцького міськрайонного суду від 17.01.2022 та 16.08.2022 було здійснено відповідні запити, згідно яких вбачається, що за адресою реєстрації ОСОБА_2 було зареєстровано дві особи, спадкова справа після смерті боржника заведена лише за претензією кредитора АТ КБ «Приватбанк». ОСОБА_2 за пошуком повного співпадіння з інформацією з державного реєстрру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.08.2022 належить три земельних ділянки (а.с.56,105-108). Проте, представник банку з відповідями на запити не знайомився і повторно подавав клопотання про витребування доказів, а саме запиту до нотаріальної контори за місцем реєстрації спадкодавця для витребування інформації зі Спадкового реєстру; до житлово-експлуатаційної організації з метою отримання довідки про склад сім`ї та виявлення правонаступників (фактичних спадкоємців). А також у листі від 21.06.2022 додатково зазначив, що найближчим часом до суду буде подано клопотання про встановлення спадкоємців та спадкової справи. У судове засідання для надання особистих пояснень (так як його явка була визнана обов`язковою) щодо суті справи, уточнення кола спадкоємців, спадкового майна не з`явився, що свідчить про пряме затягування та небажання розгляду справи.

Таким чином, з огляду на норму ст.1282 ЦК України та зміст згаданих норм ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, саме на позивача, як кредитора у зобов`язанні, покладається обов`язок доведення наявності боргу та спадщини у спадкоємця, на яку має відбутися звернення. З цією метою він має право звернутися, як до нотаріуса з відповідним запитом, так і до суду, в порядку ст.ст. 83, 84 ЦПК України, у разі неможливості самостійно надати відповідні докази.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Всупереч процесуального обов`язку, передбаченому ст. 12, 81, 83 ЦПК України позивач не надав до суду доказів про коло спадкоємців, наявність спадкового майна, в межах вартості якого відповідно до згаданої норми ст.1282 ЦК України можливе стягнення за боргами спадкодавця.

Згідно частини 6 статті 81 ЦК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язано було довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку неможливості надати такі докази - заявити клопотання про їх витребування, однак з дотриманням правил та процедур, встановлених ЦПК України.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №306/486/17 (провадження №61-34520св18).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Згаданий у ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства за відсутності процесуальної активності позивача, визначеної приписами ст.ст. 12, 84 ЦПК України, унеможливлює витребування доказів за ініціативою суду.

Такий висновок щодо застосування наведених норм цивільного процесуального права був викладений у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №360/1568/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі №269/263/16-ц, від 04 липня 2019 року у справі №320/5909/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, просив про розгляд справи без участі представника банку, проігнорував вимогу суду про його обов`язкову явку для надання відповідних пояснень, не надав відповідні докази витребувані судом, а лише продублював ті, які було надано у додатках з позовною заявою, а отже не був позбавлений можливості заявляти клопотання та користуватися іншими процесуальними правами, передбаченими ЦПК України. Позивачем не було надано доказів поважних причин пропуску строку подання доказів до суду відповідно до норм ч.ч. 2, 4, 8 ст.83 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, й недоведеність позивачем факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , у межах вартості якого спадкоємці відповідальні перед кредитором, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог АТ КБ «ПриватБанк».

В контексті правил ст.141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.12, 81, 258-259, 263-265, 273,354 ЦПК України, ст.ст.4, 15, 16, Цивільного кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.09.2022.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО