У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/762/22

23 серпня 2022 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , зареєстрованої на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання, як ВПО: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

18 серпня 2022 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до переконання, що позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до положень ЦПК України позовна заява повинна відповідати вимогам ст. 175, 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звертається до суду із позовною заявою з вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу передбачена сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлений на 2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2481 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 5 постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами, внесеним постановою Пленуму №10 від 25.09.2015 року, передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи.

Відповідно до пункту 26 даної постанови Пленуму, суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Крім того, згідно з п. 26 вказаної постанови суди повинні перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, використовуючи способи, передбачені ЦПК України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

З поданих документів до матеріалів справи вбачається, що позивачкою подано дублікат квитанції про оплату нею судового збору в розмірі 992,40 грн, який сплачено за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Луг.обл./МТГ м. Рубіжн/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) - 379911108, банк отримувача (ГУДКCУ) Казначейство України (ел.адм.подат), номер рахунку UA0012497, ідентифікаційний код позивачки; Судовий збір за позовом ПІБ позивачки, назва суду - Рубіжанський міський суду Луганської області.

Позивачкою ОСОБА_1 , заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи дублікату квитанції №9261-0585-2013-8965 від 23.02.2022. Клопотання мотивоване тим, що позивачка пред`явлений позов про розірвання шлюбу не встигла подати до Рубіжнянського міського суду Луганської області у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та активними бойовими діями на території м. Рубіжне Луганської області.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору в розмірі 992,40 грн, який повинен бути сплачений за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Ів.-Фр./ТГ Богородч/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача (ГУДКCУ) Казначейство України (ел.адм.подат), код банку (МФО ГУДКСУ) 899998, номер рахунку UA0009618, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *; 101; ідентифікаційний код позивача; Судовий збір за позовом ПІБ позивача, назва суду, де розглядається справа та представити суду оригінал відповідного платіжного документа.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Рубіжанського міського суду Луганської області на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без руху. Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у зазначений строк заява буде вважатись неподаною і повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя