Справа № 599/945/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2022 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Чорної В. Г., при секретарі Грицай О.П., за участю представника позивача - відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідача - позивача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , органу опіки і піклування - Служби в справах дітей Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , органу опіки і піклування - Служби в справах дітей Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визначення місця проживання малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - віповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування - Служба у справах дітей Зборівської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, в обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 25 серпня 2009 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом останніх двох років сімейне життя між ними стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідачка проживає окремо і стала для позивача чужою людиною, вона не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї, зокрема, батьків.

З цих підстав позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, що має істотне значення, у зв`язку із чим, просить шлюб розірвати. Крім цього вказує, що вони із відповідачкою не можуть в позасудовому порядку врегулювати питання визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Позивач вважає, що місце проживання дітей необхідно визначити разом із ним, оскільки він спроможний забезпечити дітям добрі умови для гармонійного розвитку, відпочинку та виховання, при цьому, він не чинитиме жодних перешкод та сприятиме спілкуванню дочок із матір`ю. За вказаних обставин просить позов задовольнити та розірвати шлюб, укладений між ними, та уточнивши позовні вимоги просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнає.

Відповідач - позивач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, вважає, що позивач може утримувати та виховувати неповнолітню дочку ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з ним, отримуючи належну увагу та турботу, хороші умови для виховання. Просить зустрічний позов задоволити та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , її малолітній вік та більшу прихильність до неї, просить суд визначити її місця проживання разом із матір`ю.

Представник третьої особи органу опіки і піклування - Служби у справах дітей Зборівської міської ради подав клопотання про розгляд стпави за відсутності представника, повністю підтримує висновок органу опіки та піклування, який прийнятий з урахуванням найкращих інтересів дітей.

Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника третьої особи.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

25 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Заруддянській сільській раді Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

У шлюбі в сторін народилася дві доньки: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між подружжям виникають непорозуміння, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Щодо вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей, суд зазначає наступне.

Згідно Висновку органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Зборівської міської ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування рекомендує визначити їх місце проживання із батьком ОСОБА_1 за адресом його проживання.

Рішенням виконавчого комітету Зборівської міської ради «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини» №119 від 10 червня 2022 року затверджено даний висновок.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності із вимогами ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. 1-2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України).

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

У 6-му принципі Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, яку Україною було ратифіковано у встановленому законом порядку та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, дитина для повного та гармонійного розвитку має потребу у любові та розумінні. Дитина повинна, коли це можливо, зростати під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові, а також моральної та матеріальної забезпеченості. Окрім того вказаним принципом закріплено, що малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли наявні виключні до того обставини, бути розлученою із матір`ю.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Враховуючи висновок органу опіки і піклування та взаємне визнання сторонами позовних вимог один одного, те, що батьком створено належні умови для проживання та виховання дитини, він має можливість забезпечувати нормальний всебічний її розвиток, тому в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд, приходить до висновку про визначення її місця проживання разом із батьком. Одночасно, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд, приходить до висновку про визначення її місця проживання разом із матір`ю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 150, 155, 157, 164, 166, Сімейного кодексу України, ст.ст. 6-13, 81, 141, 264-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 25 серпня 2009 року у Заруддянській сільській раді Зборівського району Тернопільської області України, актовий запис № 2.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_1 .

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 07 вересня 2022 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.