єдиний унікальний номер справи 531/1305/22
номер провадження 2/531/388/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просив стягнути з відповідачів на їхню користь у солідарному порядку заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 28733,08 грн.

У позові зазначається, що послуги надавались за адресою: квартира АДРЕСА_1 , відповідно до встановлених тарифів, на підставі укладеного договору від 01.10.2014; позивачем надавались послуги з централізованого теплопостачання, а відповідачі не оплачували надані послуги в період з 01.11.2017 по 01.12.2021 в результаті чого утворилась заборгованість 28733,08 грн.

Ухвалою від 26.07.2022 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, заявила про необхідність застосування строку позовної давності. Зазначила, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем по справі, оскільки договір про надання послуг було укладено з нею.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про виключення його зі складу відповідачів, оскільки він проживає за іншою адресою, послугами не користується, договір не підписував.

Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій не погоджується з висновками викладеними відповідачем у відзові на позов, також надано письмові пояснення.

Дослідивши письмові докази, окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом.

Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги».

Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 даного Закону, покладено на споживача.

Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання. (а.с.7).

01.10.2014 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір 362 про надання послуг теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання по квартирі в АДРЕСА_2 , свідчить, що відповідач ОСОБА_1 надані послуги належним чином не оплачувала (а.с.4-5), хоча мала такий обов`язок згідно умов укладеного договору.

Розглядаючи вимоги до відповідача ОСОБА_2 суд зазначає, що згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Виходячи з того, що під час судового розгляду не встановлено факту наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , крім того, згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 08.08.2022, що додано відповідачем ОСОБА_1 до відзиву на позов, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично не проживає, тому суд вважає, що пред`явлені до нього вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання, не сплативши вчасно платежі за надані комунальні послуги, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість по сплаті отриманих послуг теплопостачання, що за період 01.11.2017 по 01.12.2021 склала 28733,08 грн.

Відносно заяви відповідачки ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК).

Відповідно до ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перелік випадків переривання строку позовної давності наведено і в ст. 264 ЦК.

Дану позовну заяву подано до суду 15.07.2022.

З розрахунку заборгованості вбачається періодична оплата відповідачем отриманих послуг теплопостачання: у листопаді 2018 500,00 грн., у листопаді 2019 1000,00 грн. Внесення оплати свідчить про усвідомлення відповідачем наявності взятих на себе зобов`язань по оплаті послуг. Вбачається переривання строку позовної давності, а отже заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 у повному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, оскільки в добровільному порядку відповідачка належним чином не здійснює оплату за спожиті послуги централізованого теплопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, те, що підстави для застосування строку позовної давності відсутні, тому стягненню з ОСОБА_1 підлягає повна сума заборгованості - 28733,08 грн..

Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги у стягненні всієї суми боргу, в порядку ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 625 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.66-70 ЖК України, керуючись ст.ст. 247,257,259, 263-265,267 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», яке розташоване в м.Полтава Полтавської області по вул.Комарова, буд.2а, , р/р № НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 28733,08 грн. (двадцять вісім тисяч сімсот тридцять три гривні вісім копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», яке розташоване в м.Полтава Полтавської області по вул.Комарова, буд.2а, , р/р № НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, суму сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М. С. Попов