Провадження № 2/161/330/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Шолом С.І.

з участю: представника позивача Марчука А.П.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Хитрика Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що 12.08.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала банківські послуги у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, сплаті відсотків за користування кредитними коштами та іншими витратами, просить, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20 квітня 2022 року, стягнути з відповідача в користь АТ КБ «ПриватБанк» 4 569,24 грн. заборгованості за кредитним договором станом та судові витрати по справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та її представник у письмовому відзиві та у судовому засіданні позовні вимоги заперечили. Узагальнені доводи сторони відповідача зводяться до того, що вона дійсно отримала у відділенні позивача кредитну карту, яку їй запропонували в додачу до картки для виплати пенсії. В той же день до неї подзвонила невідома особа та представившись працівником банку повідомила про надходження на її номер смс-повідомлень, на які не потрібно реагувати та повідомляти банк. Таким чином вона була введена в оману та з її кредитної картки декількома платежами був знятий кредитний ліміт.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи судом встановлено, що 12.08.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала банківські послуги у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою.

Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед банком, у зв`язку з чим, станом на 18 квітня 2022 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 569,24 грн., з яких вся сума становить прострочене тіло кредиту.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що з кредитної картки були зняті кошти в наслідок шахрайських дій стосовно неї, у зв`язку з чим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003607, оскільки, як слідує з пояснень відповідача, вона самостійно погодилася не повідомляти банку про факт несанкціонованого зняття грошових коштів з її картки, на вимогу невідомої особи. Такі необережні дії з боку позичальника не звільняють її від обов`язку повернути грошові кошти банку. У разі, якщо вона потерпіла від шахрайства, вона вправі пред`явити відповідний цивільний позов в межах кримінального провадження до особи, яка вчинила це кримінальне правопорушення.

Крім того у виписці з банківської картки чітко вказано, на користь кого здійснювалися спірні платежі (отримувач ОСОБА_2 , призначення платежу «Помощь»), а тому, якщо відповідач вважає ці кошти безпідставно набутими, вона має право пред`явити свої вимоги на підставі ст.1212 ЦК України до отримувача платежів (а.с.40 зворот).

Суд зазначає, що саме на відповідача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення її реквізитів.

Таким чином, враховуючи, що операції з переказу коштів були здійснені з використанням реквізитів платіжної картки, які відомі тільки власнику картки, позивач не повинен нести відповідальність за дані операції.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року №522/22780/15-ц.

Беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути також 2102 грн. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () 4569,24 грн. (чотири тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять грн.. 24 коп..) заборгованості за кредитним договором від 12.08.2019 року станом на 18.04.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () 2102 грн. (дві тисячі сто дві грн..) судового збору.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , адреса місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 01.09.2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк