справа № 489/1741/21 провадження №2/489/192/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

при секретарі судового засідання Ревицькій Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа Друга державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права на спадкування

встановив:

У березні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право на спадкування на спадщину спадкоємця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Як на підставу позовних вимог вказала, що відповідно договору від 26.03.1957 про надання в безстрокове користування земельної ділянки, будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та за життя склав заповіт на ім`я його дочки, яка є її матір`ю ОСОБА_4 .

У договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки адресою будинку вказано вулиця «61 Комунара», яка відповідно до архівної довідки від 17.02.2021 № А-135/03-06 рішенням виконкому Миколаївської міської Ради народних депутатів від 30.11.1962 перейменована на «Комунарівська», а відповідно до відповіді Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.01.2021 № 593/02.02.01-40/14/21 згідно розпорядження міського голови від 19.02.2016 № 28р вулицю «Комунарівська» перейменовано на «Волонтерська».

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та на момент смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 до нотаріальної контори після смерті батька та матері не зверталася, тому вважається, що спадщину не прийняла.

Згідно будинкової книги, спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , є його дружина ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, так постійно проживала зі спадкодавцем на час смерті і відкриття спадщини відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , яка була дочкою ОСОБА_2 та матір`ю позивача, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася та разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала, тому відповідно до статті 1272 ЦК України вважається, такою що не прийняла спадщину, хоча займалася похованням спадкодавеці та управлінням спадкового майна, а після її смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що відповідно до положень частини першої статті 1276 ЦК України вона, як інвалід 3 групи з дитинства, після смерті своєї матері ОСОБА_5 у 2020 році, має право на обов`язкову частку у спадщині. У зв`язку із цим, 12.01.2021 звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Державним нотаріусом Авраменко С.В. було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на спадщину.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 19.09.2022, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи здійснити за її відсутності та відсутності та позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та третя особа у поданих до суду заявах розгляд справи просили здійснити за відсутності її представників на підставі наявних матеріалів і прийняти рішення на розсуд суду. Правом на надання відзиву на позов або письмових пояснень не скористалися.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом з Виписки із акту огляду ВТЕК до довідки сер. ВТЭ-17 № 097916 від 22.06.1993, позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом 3 групи з дитинства безстроково.

12.01.2021 позивач звернулася до Другої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області за оформленням спадкових прав після смерті її матері ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Роз`ясненням державного нотаріуса від 12.01.2021 № 23/02-31 позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом по визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Як на підставу для відмови в оформленні спадкових прав нотаріус вказав, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на підставі договору про надання в безоплатне коригування земельної ділянки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та який за життя залишив заповіт на ім`я його дочки ОСОБА_5 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та за життя із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, тому вважається такою що спадщину не прийняла. Згідно будинкової книги спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , є його дружина ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, так постійно проживала зі спадкодавцем на час смерті і відкриття спадщини відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Дочка померлої - ОСОБА_5 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у передбачений законом строк не зверталася та не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.01.2021 № 63145510 спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася та відповідно із заявою ніхто не звертався.

Архівною довідкою від 17.02.2021 № А-135/03-06 підтверджується перейменування АДРЕСА_3 , а відповідно до відповіді Виконкому Миколаївської міської ради від 29.01.2021 № 593/02.02.02-40/14/21 вулицю «Комунарівська» розпорядженням міського голови від19.02.2016 № 28р «Про перейменування об`єктів топоніміки» перейменовано на вулицю «Волонтерська».

Належність права власності житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 позивач підтвердила договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 26.03.1957, рішенням виконкому Миколаївської Ради народних депутатів від 20.02.1957, технічним паспортом на житловий будинок, який оформлено на ім`я ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 народилася та її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 дошлюбне прізвище ОСОБА_5 « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт від 24.12.1992 на належний йому на праві власності житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_5 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_6 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно відповіді Другої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області від 16.04.21 № 445/01-16 спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні.

Згідно Інформаційної довідки зі Садкового реєстру № 65397622 від 01.07.2021 спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 відсутня.

Із дослідженої судом спадкової справи № 367/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , батька позивача ОСОБА_1 , спадщина прийнята в установлений законом строк позивачем ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій наведеної норми. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

За положеннями частин першої, третьої статті 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Із позову вбачається, що позивач, посилаючись на те, що є інвалідом з дитинства та має право на обов`язкову частку у спадщині, просить визнати за нею право на спадкування на спадщину спадкоємця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в т.ч. на житловий будинок в порядку спадкування з посиланням на статтю 1276 ЦК України.

З доводами позивача суд не погоджується, оскільки із матеріалів справи встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадщина ніким не була прийнята, спадкова справа не заводилася.

Крім того, витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні» від 12.01.2021, який наявний в матеріалах спадкової справи №367/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 та заяви позивача про прийняття спадщини від 12.01.2021 мати позивача була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою зареєстрована і позивач.

Матеріалами справи підтверджується, що мати позивача, яка є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , померла в 2020 році та в установлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 ) не прийняла, а відтак положення статті 1276 ЦК України щодо спадкової трансмісії на позивача не поширюються.

Також, на позивача не поширюються положення щодо обов`язкової частки у спадщині після смерті її бабусі ОСОБА_2 .

Так, у постанові Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 510/350/16-ц (провадження № 61-19810св18) зазначено, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом.

Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. До цього переліку входять лише особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця, непрацездатною вдовою, непрацездатними батьками та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Позивач до вказаного кола осіб не відноситься.

Крім того, позивач обрала спосіб захисту порушеного права який не відповідає закону, оскільки фактично просить поновити її право на спадкування шляхом визнання за нею такого права на спадщину.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази та враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та межі судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Так як в позові відмовлено судові витрати, понесених позивачем при зверненні до суду, на відповідача не покладаються.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права на спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач Миколаївська міська рада, , місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 ;

третя особа Друга державна нотаріальна контора Миколаївської області, код, місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Миру, 46/1.

Повний текст судового рішення складено 19.09.2022.

Суддя І.В.Коваленко