УХВАЛА

іменем України

31 серпня 2022 рокуСправа №451/1777/19
Провадження № 4-с/451/2/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

за участі: заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Радехів в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича у зведеному виконавчому провадженні №54484775, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича у зведеному виконавчому провадженні №54484775.

В скарзі зазначає, що у Стрийському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) є зведене виконавче провадження № 54484775 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Державний виконавець Мацюпа Андрій Адамович, з 2017 року проводить виконавчі дії з примусового виконання рішення суду. Проте ось уже протягом 4-ох років рішення суду не виконується. Очевидно причиною цього є неефективні дії державного виконавця з примусового виконання рішення суду. Зокрема державний виконавець роками скеровував запити у державну фіскальну служу про джерела отримання боржником доходів і не зважав на те, що кожного разу отримував одну і ту ж відповідь - РНОКПП помилковий. В матеріалах справи є документи з правильним РНОКПП боржника. Проте державний виконавець не виправляв цієї помилки, що могло призвести до недостовірної інформації про доходи боржника і відповідно, їх приховування. Такі дії державного виконавця свідчать про «формальне» вчинення виконавчих дій. Крім того у матеріалах справи виконавчого провадження нема декларації про доходи та майновий стан боржника. Боржник не поніс відповідальності за неподання такої декларації. Це ще один важіль впливу на боржника. З матеріалів справи відомо, що боржник орендує житло. Проте державного виконавця цей факт не спонукав до вжиття додаткових заходів з виявлення доходів боржника, оскільки божник має на оплату оренди житла, а на погашення боргу у виконавчому провадженні - не має. Державний виконавець не в повному обсязі здійснив заходи з розшуку майна боржника, в матеріалах справи відсутні відомості про дозвіл на примусове входження в житло, чи відомості про надання згоди власника житла щодо обстеження житла з метою виявлення майна, на яке може бути звернуто стягнення. Відсутня інформація про понятих. Це є доказом того, що заходи з розшуку майна боржника не були проведені. Всупереч цій нормі, державний виконавець не звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження в праві виїзду боржника за кордон. Державному виконавцеві відомо, що боржник отримує доходи та має можливість виплатити борг, але ухиляється від свого обов`язку та виплачує час-від-часу мізерні суми аби уникнути жорсткої відповідальності. При цьому державний виконавець жодного разу не зобов`язав боржника подати декларацію про доходи. Крім того за невиконання рішення суду передбачена кримінальна відповідальність. Проте державний виконавець не звернувся в правоохоронні органи з відповідним поданням. В сукупності всі ці заходи примусу мають важливий та достатній вплив на боржника і спонукають його виконати рішення суду. Таким чином, державний виконавець не вжив достатніх заходів з розшуку майна боржника та не вжив достатніх заходів з примусового виконання боржником рішення суду. Таким чином кожна бездіяльність державного виконавця в сукупності призвела до тривалого невиконання боржником рішення суду. 5 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, але його скарга не розглянута, він не отримав відповіді, рішення суду не виконано. У зв`язку з вищенаведеним, просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів), Мацюпи Андрія Адамовича, у зведеному виконавчому провадженні № 54484775 в частині неналежного виконання державним виконавцем своїх обов`язків. Зобов`язати державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів), Мацюпи Андрія Адамовича, спонукати боржника до подання декларації про доходи та майновий стан у зведеному виконавчому провадженні № 54484775 (а.с.65,82-83).

05 серпня 2022 року заступник начальника відділу у Стрийському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпа Андрій Адамович подав відзив на скаргу, де окрім іншого, зазначає, що в процесі виконання вищевказаного виконавчого провадження в повному обсязі вчиняв виконавчі дії. Боржник повідомляє, що начальником відділу не було розглянуто його скаргу від 05 травня 2022 року на бездіяльність державного виконавця відділу Мацюпи А.А. Дане твердження боржника не відповідає дійсності, оскільки 31.05.2022 року стягувачу було скеровано відповідь за результатами розгляду скарги. Таким чином, державним виконавцем вчиняються всі дії щодо виконання вищевказаного зведеного виконавчого провадження, відповідно до норм чинного законодавства, а відтак скарга задоволенню не підлягає. Просить суд в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, відмовити у повному обсязі заявлених вимог (а.с.99-103).

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав зазначених у ній.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.171).

Представник Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.163).

Державний виконавець Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпа А. А. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.163).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що скаргу необхідно задовольнити.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

Суд при вирішенні даної скарги також керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також роз`ясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

В світлі практики Європейського суду з прав людини, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції.

Право на виконання судового рішення є частиною загального права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Держава, гарантуючи право на виконання судового рішення, повинна вживати передбачених для цього законом заходів і у встановленому законом порядку. Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, що надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло би породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, що Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (Hornsby v. Greece, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997).

Посилаючись на практику ЄСПЛ, Верховний Суд у справі № 488/3753/17-ц зазначив, що формалізм у процесі є позитивним і необхідним явищем, позаяк забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а згідно з ч. 8 ст. 19 цього Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так суд встановив, що 20 вересня 2021 року Радехівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист по справі №451/1777/19 згідно рішення від 17 вересня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання, відповідно до якого суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , інфляційні втрати та 3 % річних у загальному розмірі 295 009 (двісті дев`яносто п`ять тисяч дев`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки (а.с.53-57,64).

01 листопада 2021 року державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпою А.А., винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №67261053. Вказане виконавче провадження було відкрите на виконання Виконавчого листа №451/1777/19 від 20.09.2021 року та на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 (а.с.67).

12 листопада 2021 року державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпою А.А., винесено Постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №54484775 (а.с.68).

На заяву стягувача ОСОБА_1 від 08.02.2022, начальник відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Андрій Іванів, 16.02.2022 року надав повідомлення, що державним виконавцем було винесено постанову про зміну реєстраційних даних та скеровано запити в реєстраційні органи з метою виявлення майна та доходів боржника, у зв`язку із виявленим новим РНОКПП боржника (а.с.69,70).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, за змістом ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Дослідивши матеріали зведеного виконавчого провадження №54484775, судом встановлено розбіжності в особистих даних боржника ОСОБА_2 , а саме різний реєстраційний номер облікової картки платника податків при здійсненні виконавцем своїх виконавчих дій і обов`язків (а.с.105-151).

Також відповідно до Постанови про опис та арешт майна боржника від 04.11.2020 року, заступником начальника Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпою А.А., при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №54484775, ідентифіковано за правильним РНОКПП боржника, всупереч чому, з тривалим проміжком часу, а саме 16.02.2022 року виконавцем здійснено зміну реєстраційних даних, на підставі яких проводились виконавчі дії в травні 2022 року (а.с.122,123,142).

Отже виконавче провадження №54484775 було відкрито без належної ідентифікації особи боржника, та відповідно, з 2017 року по 16.02.2022 рік здійснювалось на підставі не достовірних даних, що в свою чергу могло вплинути на строки виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Під час судового розгляду судом було встановлено порушення в діях державного виконавця, оскільки державний виконавець не перевірив належним чином обставини при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №54484775.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець не вчинив дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому необхідно зобов`язати державного виконавця усунути порушення шляхом зобов`язання боржника подати декларацію про доходи та його майновий стан.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги, відтак така підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 12,18,19,74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів), Мацюпи Андрія Адамовича, у зведеному виконавчому провадженні № 54484775, в частині неналежного виконання державним виконавцем своїх обов`язків.

Зобов`язати державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів), Мацюпу Андрія Адамовича, витребувати у боржника декларацію про доходи та майновий стан у зведеному виконавчому провадженні № 54484775.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали згідно ст.354 ЦПК України.

Головуючий суддя Семенишин О. З.

Повний текст ухвали суду виготовлено 5 вересня 2022 року.