ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Поліканова Андрія Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталя Анатоліївна про визнання договору довічного утримання недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталя Анатоліївна про визнання договору довічного утримання недійсним.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав невідповідності вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суддів місцевого суду мотивована тим, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви, а саме позивач не надала засвідченого перекладу позовної заяви та документів, доданих до неї на мову запитуваної держави (офіційну мову Естонської Республіки), або російську мову із зазначенням компетентного органу, до якого мають бути надіслані документи.

З ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2021 року не погодилась позивач, та звернулась через свого представника адвоката Поліканова Андрія Миколайовича до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та справу направити до місцевого суду для розгляду.

Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення сторін згідно положень передбачених ч.13 ст.7 ЦПК України, та ч.2 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач у встановлений судом строк не усунула недоліки, які були зазначені в ухвалі судді від 23 жовтня 2021 року, а тому є всі підстави для застосування положень ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм чинного цивільно-процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху суддею місцевого суду зазначено, що всупереч вимогам ст. 175-177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано засвідченого перекладу позовної заяви та документів, доданих до неї на мову запитуваної держави (офіційну мову Естонської Республіки) або, відповідно до п.5 Договору між Україною і Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, - російську мову, для вручення відповідачу, а також не визначено компетентний орган Естонської республіки, до якого мають бути надіслані документи судом. Крім того, вказано, що позивачем надано докази сплати судового збору в сумі 908 грн. Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за другу вимогу немайнового характеру в сумі 908 грн.

02 листопада 2021 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків, додано квитанцію про сплату судового збору та пояснення щодо ненадання перекладу позовної заяви та доданих матеріалів.

Проте, ухвалою судді від 10 листопада 2021 року позовну заяву повернуто позивачу. Підставою повернення позовної заяви стало те, що на думку суду позивачем не в повній мірі усунуто недоліки позовної заяви, відповідно до вимог ухвали суддів від 23 жовтня 2021 року.

Статтями 55 і 124 Конституції України гарантоване право особи на звернення до суду за захистом своїх прав. Вказане положення закріплено також у ст.4 ЦПК України.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви містить стаття 175 ЦПК України, згідно з якою у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. При цьому, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

За приписами ч. 1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Так, в ухвалі суду першої інстанції від 23.10.2021 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху вказано, що при подачі позовної заяви до суду позивачем не надано перекладу позовної заяви разом з долученими до неї документами на офіційну мову Естонської Республіки, для вручення їх відповідачу, оскільки відповідач є юридичною особою, яка знаходиться за адресою: 10152, Естонська Республіка, Хар"юський повіт, м.Таллін, район Кесклінн, вул.Туукрі, 19-315.

Разом з цим, ст.ст. 175, 177 ЦПК України не містять такої вимоги до змісту та додатків до позовної заяви, як вказаний судом першої інстанції недолік.

В позовній заяві зазначено адресу офісу відповідача для листування, а саме: 01024, м. Київ, вул. Терещенківська, 21 оф. 13.

Відповідно до ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно п.2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Відповідно до ст.2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав.

Статтею 3 цієї Конвенції визначено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Враховуючи викладене, висновки суду про те, що позивачу, на стадії відкриття провадження по справі, слід надати в належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу за юридичною адресою, є передчасними та необґрунтованими.

На думку колегії суддів, за наявних обставин справи, вирішення питання про необхідність направлення судового доручення до компетентних органів Естонської Республіки, підлягає вирішенню після відкриття провадження по справі та стадії підготовчого провадження.

Отже, суд першої інстанції лише після відкриття провадження у справі має право ухвалою суду за заявою учасника справи або з власної ініціативи допустити до участі у справі перекладача, участь якого є необхідною в даній цивільній справі або вжити інших передбачених законом заходів для належного виконання покладених на суд обов`язків.

Колегія суддів вважає, що позивачем при подачі позовної заяви дотримано вимоги, зазначені в ст.ст. 175, 177 ЦПК України, після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині доплати судового збору вимоги ухвали позивачем виконано, а тому підстав для поверення позовної заяви позивачу у суду не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.6 ч.1, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Поліканова Андрія Миколайовича - задовольнити.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

В.М. Триголов