Житомирський апеляційний суд
Справа №295/136/22 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 31 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/136/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія ТАС", про стягнення матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 березня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Ледньов Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з позовом, зазначивши, що 3 січня 2019 року по вул. Київській, №13 в м. Житомирі, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний ОСОБА_2 автомобіль PEUGEOT, 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб був застрахований відповідно до договору добровільного страхування, укладеного 5 червня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2

21 лютого 2019 року позивач сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 50951 грн. 85 коп.

Також вказує, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля VOLKSWAGEN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого був відповідач, застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», у зв`язку з чим позивач 27 лютого 2019 року звернувся до цієї страхової компанії із заявою про відшкодування сплачених потерпілому коштів.

29 березня 2019 року ПрАТ « Страхова група « ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 34105 грн. 64 коп., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.

Оскільки ПрАТ « Страхова група « ТАС» не у повному обсязі відшкодувала фактично сплачені кошти, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 різницю між відшкодованою сумою та фактичним розміром понесених витрат, що становить 16846 грн. 21 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30 березня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ « Страхова компанія «Уніка» збитки у розмірі 16846 грн. 21 коп. та 2270 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що відповідно до полісу АМ № 7187627 ліміт відповідальності ОСОБА_1 за спричинену матеріальну шкоду становить 100000 грн. Отже, у даному випадку страхова компанія мала можливість сплатити позивачеві 50951 грн. 85 коп.

Звертає увагу на ту обставину, що вартість складових, що підлягають заміні, не відповідає рахунку-фактурі та є завищеною й не може бути доказом спричиненого матеріального збитку. Акт виконаних робіт не долучений до позовної заяви.

За договором добровільного страхування позивач зобов`язаний сплатити страхове відшкодування без урахування фізичного зносу, проте ці договірні правовідносини стосуються лише позивача та ОСОБА_2 , та не регулюють правовідносини, учасником яких є відповідач.

В судовому засіданні представник позивача не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 3 січня 2019 року, о 22 год. 05 хв., на вул. Київській, №13 в м. Житомирі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля PEUGEOT, 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а також водія ОСОБА_1 , який був за кермом автомобіля VOLKSWAGEN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної належний ОСОБА_2 автомобіль був пошкоджений.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як встановлено судом, 5 червня 2018 року між ПрАТ « СК « Уніка» та ОСОБА_2 , укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу автомобіля PEUGEOT, 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком з 16 червня 2018 року до 15 червня 2019 року.

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля VOLKSWAGEN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в АТ « Страхова група « ТАС».

Матеріали справи свідчать, що відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу позивач 21 лютого 2019 року сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 50951 грн. 85 коп.

29 березня 2019 року АТ « Страхова група « ТАС» виплатила позивачеві в порядку регресу 34105 грн. 64 коп., що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Цивільним Кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( ст.993 ЦК України).

Зокрема, ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України « Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача ( перехід) права вимоги від страхувальника ( вигодонабувача) до страховика.

При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до винної особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Отже, правовідносини, які виникли між ПрАТ « СК « Уніка» та ОСОБА_1 , регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України « Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілій страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди.

В свою чергу, відносини між ОСОБА_1 та його страховиком- АТ « Страхова група «ТАС», регулюються Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до положень ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються втрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на АТ « Страхова група «ТАС» як страховика цивільно-правової відповідальності водія автомобіля VOLKSWAGEN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, покладено обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля PEUGEOT, 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Правила ст. 29 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладають на страховика обов`язок у разі пошкодження транспортного засобу відшкодувати потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у встановленому законом порядку. Саме такі витрати й були відшкодовані ПрАТ « Страхова компанія «Уніка» потерпілому. Та обставина, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, визначений полісом обов`язкового страхування у розмірі 100000 грн., не свідчить про те, що відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, яка виходить за межі відповідальності його страховика в силу положень ст. 29 вказаного Закону. Тобто, у даному випадку ліміт відповідальності, визначений у полісі обов`язкового страхування, та межа відповідальності страховика, передбачена зазначеною вище нормою права, не є тотожними.

Судом першої інстанції враховано, що ПрАТ « СК « Уніка» виплачено потерпілій особі страхове відшкодування за фактично понесені витрати у розмірі 50951 грн. 85 коп. При цьому, чинне законодавство не містить положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна. Таке обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлене лише для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, на АТ « Страхова група « ТАС» не може бути покладений обов`язок відшкодувати витрати, які перевищують розмір відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу автомобіля.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню різниця між страховою виплатою та межею відповідальності страховика, у розмірі 16846 грн. 21 коп.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича, залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 березня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: