Справа № 521/5491/22
Провадження № 2-о/521/135/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання, заінтересована особа Одеська міська рада,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Чорнуцький В.П. з заявою про встановлення факту спільного проживання, заінтересована особа Одеська міська рада, у якій просить суд встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав зі своєю бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що після смерті бабусі заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилася спадщина на її спадкове майно, до складу якого входить 47/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Це майно бабуся успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 13.11.2012р. ОСОБА_2 склала на користь ОСОБА_1 заповіт, посвідчений П`ятою одеською державною нотаріальною конторою, за №3-1596. Інші спадкоємці, чи особи, які б могли претендувати на спадщину померлої відсутні. Через необізнаність у законодавстві та відсутність документу, який би посвідчував особу - паспорта громадянина, заявник не звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса за прийняттям спадщини. У квітні 2021р., ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна В.О. за оформленням спадщини, листом від 05.05.2021р. заявнику було відмовлено у оформленні документів на спадщину та роз`яснено про необхідність звернення до суду для захисту своїх спадкових прав, а саме щодо отримання додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту спільного проживання. З бабусею ОСОБА_2 та дідом ОСОБА_3 заявник проживав з народження, вони займалися його вихованням. Розпорядженням Іллічівської райадміністрації Одеської міської ради №537 від 26.05.1998р., ОСОБА_2 була призначена опікуном ОСОБА_1 . По досягненню шкільного віку, на підставі заяви опікуна ОСОБА_2 та путівки управління освіти Одеської облдержадміністрації №356 від 30.08.1999р., заявник навчався та здобув базову середню освіту у Балтській загальноосвітній школі-інтернаті. Батьки заявника рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19.06.2008р., справа №2-1274/2008, були позбавлені батьківських прав. Після навчання у школі, заявник продовжив навчання у ДПТНЗ «Одеський професійний ліцей будівництва та архітектури», де навчався протягом 2008р. - 2011р. та здобув професію будівельника. На початок навчання у ліцеї був неповнолітнім, та мешкав зі своїм опікуном - бабусею ОСОБА_2 та дідом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . По досягненню 16-річного віку ОСОБА_1 звертався Малиновського райвідділу щодо отримання паспорта громадянина України. Згідно Висновку за результатами проведення процедури встановлення особи ОСОБА_1 від 26.05.2010р., було встановлено, що останній проживає з бабусею та дідусем за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, паспорт не одержував; батьки позбавлені батьківських прав, у 1990р. знялися з реєстраційного обліку та згодом виїхали до Бурятії (російська федерація). У результаті, заявник був вимушений пройти довгу процедуру щодо свого громадянства. Початком процедури стала видача Генеральним консульством Росії в м. Одесі 06.06.2011р. паспорту громадянина Російської Федерації. У 2012р. помер дідусь, бабуся оформила на себе його спадщину та одночасно склала заповіт на своє майно на заявника. На початку 2017 р. документи (паспорти) заявника та бабусі були втрачені, що змусило їх 31.01.2017р. звертатися до Хмельницького ВП Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області. Таким чином, у 2017р. заявник знову залишився без паспорта й мав проходити процедуру його поновлення. Коли бабуся померла ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) заявник все ще не мав паспорта. На момент смерті бабусі, ОСОБА_1 постійно проживав з нею у спадковому домоволодінні, йому було видано свідоцтво про її смерть, ним було отримано листа від органу пенсійного фонду (адресованого на адресу: АДРЕСА_1 ) щодо виплати пенсії померлої. Після смерті бабусі, заявник продовжує жити у спадковому домоволодінні до тепер, іншого житла не має. Паспорт громадянина України отримав 01.04.2021р., тобто, більше як через рік після смерті бабусі. Встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини необхідне для подальшого звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 27.04.2022 по справі було відкрито провадження в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду на 31.05.2022 року. Також, вирішено питання щодо витребування доказів.

В судове засідання заявник, представник заявника не з`явились. Представник заявника подав до суду заяву, у якій вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, також, просив суд справу слухати за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечення до суду не подали.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.08.1991 року. (а.с.9) Батьками ОСОБА_1 записані батько (рос) ОСОБА_4 , мати (рос.) ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19.06.2008 року було позбавлено батьківських прав ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у відношенні до сина ОСОБА_1 . (а.с.20)

Розпорядженням Іллічівської райадміністрації Одеської міської ради №537 від 26.05.1998р., ОСОБА_2 , бабуся заявника, була призначена опікуном над онуком - ОСОБА_1 (а.с.19)

З довідки начальника ССГІРФО Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 26.05.2010 року вбачається, що вона дана гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що він звертався до ССГІРФО Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з приводу видачі паспорту по досягненню 16 річного віку. (а.с.25) Також, надано висновок за результатами проведення процедури встановлення особи гр. ОСОБА_1 (а.с.26), відповідно до якого, особу ОСОБА_1 встановлено, але не встановлено належність до громадянства України. (а.с.26 зв.)

Відповідно до листа Хмельницького ВП Малиновського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було подано заяву від 31.01.2017 року № ЄО № 1620, за фактом втрати громадянських паспортів. Рекомендовано звернутись за місцем отримання втрачених документів для оновлення. (а.с.28)

01 квітня 2021 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано паспорт громадянина України, № НОМЕР_2 , орган що видав 5114. (а.с.6) З Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 місце реєстрації не має. (а.с.8)

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2012 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеською державною нотаріальною конторою, за №3-1596, належить 47/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.11)

13 листопада 2012 року ОСОБА_2 склала заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом П`ятої одеською державною нотаріальною конторою № 3-1596, відповідно до якого, ОСОБА_2 зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б не складалось, і взагалі, все що на день моєї смерті буде належати мені, та на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.13)

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.03.2020 року. (а.с.10)

Відповідно до паспорту громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована з 05.11.1964 року за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7)

Після звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рогатіна В.О. за оформленням спадщини, листом від 05.05.2021р. заявнику було відмовлено у оформленні документів на спадщину та роз`яснено про необхідність звернення до суду для захисту своїх спадкових прав, а саме щодо отримання додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту спільного проживання. (а.с.29)

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які пояснили суду, що вони є сусідами заявника, та його бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказали, що ОСОБА_1 з дитинства проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею, та дідом, після їх смерті, у будинку мешкає сам.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

За положеннями ч.2 ст.315ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч.1 ст. 29, ст. 379 ЦК України місцем проживання є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо є обставини, встановлені ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що заявник постійно проживав з померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 на момент її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Керуючись ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08.09.2022 року.

Головуючий: