Провадження № 22-ц/4808/1083/22
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів - Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря Петріва Д.Б.

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малетин Андрій Ярославович,

на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено частково.

Суд визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №433, вчинений 20 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 001-08504-111212 від 11.12.2012 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості по кредитному договору та 500, 00 грн витрат за вчинення виконавчого напису, а всього 11560, 20 грн. Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 908, 00 грн. В решті вимог відмовлено.

16 серпня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малетин Андрій Ярославович, звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просила суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500, 00 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малетин Андрій Ярославович, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2022 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення зазначив, що в мотивувальній частині рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2022 року зазначено, що стороною позивача на підтвердження понесених позивачем витрат, які зазначені в акті в сумі 10500, 00 грн, не надано жодного документа, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача цих витрат. Разом з тим, скаржником 16 серпня 2022 року, до заяви було додано квитанцію до прибуткового касового ордера від 15 серпня 2022 року. Раніше до матеріалів справи було долучено договір про правничу допомогу та акт наданих послуг. В позовній заяві було зазначено про те, що докази про фактичний розмір витрат будуть надані суду після винесення рішення у справі. Суд першої інстанції в порушення вимог ЦПК України, не врахував висновків Верховного Суду викладених у справі від 18 серпня 2021 року №300/3178/20, від 14 лютого 2022 року у справі №560/4285/21 про те, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Посилається на те, що суд неправдиво зазначив в оскаржуваній ухвалі, що представник позивача до ухвалення рішення по справі не подав заяву, не зазначив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Оскільки в позовній заяві було зазначено, що докази про фактичний розмір витрат будуть надані суду після винесення рішення у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про дату, час та місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить підтвердження про отримання судової повістки в електронному суді, яке сформовано в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3». Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. На адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. К урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи, оскільки про місце, дату, час судового засідання вони повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає приходить до наступного.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу. В мотивувальній частині рішення суду, суд зробив висновок про відсутність підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу;

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із позовною заявою ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила орієнтовний розмір витрат, які планує понести на правничу допомогу, зазначено про витрати по сплаті судового збору.

12 серпня 2022 року представник позивачки - ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника та надав докази фактичних витрат на правничу допомогу, а саме: акт про надання професійної правничої допомоги від 10 серпня 2022 року, договір №11/11/21 про надання професійної правничої допомоги від 11 листопада 2021 року.

12 серпня 2022 року по справі було ухвалено судове рішення. Мотивувальна частина рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2022 року містить висновки щодо розподілу судових витрат. Суд першої інстанції в вказаному рішенні зазначив, що 12 серпня 2022 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи докази судових витрат на правничу допомогу, які має понести позивач, а саме копій: акту про надання професійної правничої допомоги (номер акту відсутній) від 10.10.2022 року, договір №11/11/21 від 11.11.2021 про надання професійної правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат, які зазначені в акті в сумі 10500, 00 грн, стороною позивача не надано жодного такого документа (квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, посвідчення про відрядження тощо), а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача цих не підтверджених витрат.

В резолютивній частині рішення суду суд зазначив, що в решті позову слід відмовити.

Тобто, суд першої інстанції при ухваленні рішення вирішив питання про стягнення судових витрат в тому числі і про відмову у стягненні судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10500, 00 грн.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» рішення суду першої інстанції, у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті), або резолютивної частини з питань розподілу судових витрат між сторонами, порядку та способу виконання рішення тощо.

Як зазначалося вище, відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом першої інстанції вже було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з чим, повторне вирішення такого питання, виключається. Відповідно до процесуального закону підставою для ухвалення додаткового рішення є, зокрема, не вирішення судом питання про судові витрати, а не незгода сторони з рішенням суду в частині розподілу судових витрат, є самостійною підставою для оскарження судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, не врахував висновків Верховного Суду, викладених у справі від 18 серпня 2021 року №300/3178/20, від 14 лютого 2022 року у справі №560/4285/21 про те, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено, оскільки скаржник не оскаржував рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2022 року в частині відмови у стягнення судових витрат, а оскаржувана ухвала про відмову в постановленні додаткового рішення не містить висновків щодо обґрунтованості чи не обґрунтованості розміру судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції відмовив в ухваленні додаткового рішення, оскільки питання розподілу судових витрат на правничу допомогу вирішено судом при ухваленні рішення суду.

Колегія суддів погоджується із доводом апеляційної скарги в частині того, що суд помилково в оскаржуваній ухвалі зазначив, що представник позивача не дотримався вимог закону в частині надання доказів понесених стороною на правничу допомогу, однак це не впливає на правильний висновок суду про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення суду вирішено питання про розподіл судових витрат в тому числі і по правничій допомозі

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малетин Андрій Ярославович залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 22 вересня 2022 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський