Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2025/22
Провадження № 2/935/522/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 вересня 2022 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Коростишівська комунальна служба» про визнання дій неправомірними, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

встановив:

Позивачі звернулись до Коростишівського районного суду Житомирської області з вищевказаним позовом.

Вирішуючи питання відкриття провадження, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачами при зверненні до суду із позовними вимогами не сплачено судовий збір.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовився, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

При цьому, позивачі посилаються на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», як підставу звільнення від сплати судового збору, про що подано останніми клопотання.

Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. ЗУ «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

Позивачами не обґрунтовано позовні вимоги у відповідність до норм Закону України «Про захист прав споживачів», шляхом визначення, яке право споживача порушено у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Тобто, права особи як споживча охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбання чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлення або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин. Жодна з перелічених у ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживача» підстав, які дають право особі захистити порушене право споживача, не пов`язані з предметом пред`явленого позову до суду.

Предметом спору у позовній заяві є стягнення матеріальної та моральної шкоди, визнання неправомірних дії.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №761/11472/15-ц, якщо вимоги про відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, то така позовна вимога є майновою та має бути оплачена судовим збором за ставками, що встановлені для позовних вимог майнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачі заявляють вимогу немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру, зокрема відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., стягнення понесені матеріальних витрат в сумі 4525,00 грн., та визнання неправомірні дії КП «Коростишівська комунальна служба» щодо нарахування та стягнення оплати за управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .

Позивачами не вказано, за який період та яку суму стягнено чи нараховано останнім за управління багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 і саме кому, так як з позовом до суду звернулись мешканці 4-го під`їзду, будинку АДРЕСА_1 .

За таких обставин позивачам необхідно визначити зміст заявлених вимог, зазначити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та сплатити судовий збір кожному за вимогу немайнового по 992,40 грн. та майнового характеру.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, позивачам слід визначити ціну позову та, виходячи з цього, оплатити кожному судовий збір за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ, Коростишів/22030101, , банк отримувача: Казначейство, України (ЕАП) рах.отримувача: UA0006729, КБК: 22030101 «Судовий збір (ДСА,050)»,«Сплата судового збору, із зазначення призначення платежу.

Документи про сплату судового збору подаються до суду в оригіналі.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу або з підстав несплати судового збору, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху із наданням позивачам строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме:

- визначити зміст заявлених вимог;

- визначити ціну позову та зазначити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються;

- надати оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі визначеному позивачами, з урахуванням визначеної ціни позову та змісту заявлених вимог, сплаченого за наведеними в ухвалі реквізитами.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 185 ЦПК України, суддя

постановив:

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Коростишівська комунальна служба» про визнання дій неправомірними, стягнення моральної та матеріальної шкоди, залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО