КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/512/21
Провадження № 2/534/72/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Морозова В.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Єременко І.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Матвієнка С.М.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

Представника третьої особи адвоката Радзинської Я.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою.

Під час перебування ОСОБА_4 в шлюбі з ОСОБА_5 ними було придбано будинок, з господарськими будівлями загальною площею 48,5 кв.м., житловою площею 19.5 кв.м., літня кухня, баня сарай, сарай, сарай, убиральня, вимощення, колодязь, огорожа, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за вказаною вище адресою площею 0,31 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.01.2009 року, та Державний акт на право власності на землю від 04.03.2003 року, були оформлені на ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно матеріалів спадкової справи №216/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 його єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановленому порядку є позивач ОСОБА_3 .

Після смерті батька ОСОБА_4 він не пропустивши встановлений діючим законодавством України строк звернувся по питанню прийняття спадщини в Горішньоплавнівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, у зв`язку зі смертю матері і фактично у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні.

Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку визнати частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Представником Горішньоплавнівської міської ради та представником Горішньоплавнівської держаної нотаріальної контори подано клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

Доводи інших учасників справи:

24 червня 2021 року ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області залучено до справи ОСОБА_2 в якості третьої особи.

У судовому засіданні 08.09.2022 ОСОБА_2 та її представник проти задоволення позову заперечували.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 06.11.1987 року укладено шлюб.(а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ( а.с. 10)

Як зазначає в позовній заяві позивач, під час перебування ОСОБА_4 в шлюбі з ОСОБА_5 ними було придбано будинок, з господарськими будівлями загальною площею 48,5 кв.м., житловою площею 19.5 кв.м., літня кухня, баня сарай, сарай, сарай, убиральня, вимощення, колодязь, огорожа, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за вказаною вище адресою площею 0,31 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.01.2009 року, витяг № 21795077 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.02.2009, технічнтй паспорт на житловий будинок та Державний акт на право власності на землю від 04.03.2003 року, були оформлені на маму позивача ОСОБА_5 , яка згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 9,12-17)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 травня 2017 року серія НОМЕР_4 (а.с. 7)

З матеріалів позовної заяви вбачається, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою.

Згідно копії заповіту від 11.10.2020 року ОСОБА_4 передав все належне йому майно ОСОБА_3 ( а.с. 11)

Відповідно до листа Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори, згідно матеріалів спадкової справи №216/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 його єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановленому порядку є його син ОСОБА_3 .( а.с. 72-73)

Після смерті батька ОСОБА_4 позивач не пропустивши встановлений діючим законодавством України строк звернувся по питанню прийняття спадщини в Горішньоплавнівську державну нотаріальну контору, однак відповідно до листа Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та право власності ОСОБА_4 на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, у зв`язку зі смертю матері і фактично у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. (а.с. 18)

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню частково.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом

у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження

№ 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження

№ 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження

№ 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження

№ 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження

№ 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження

№ 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження

№ 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що у зв`язку з тим, що позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, з урахуванням визнання позову відповідачем, іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Відповідно дост.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, суд приходить до висновку, що із відповідача Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп., іншу частину, що складає 420 грн. 40 коп. - залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 25, 355, 357, 370, 372, 392, 1216, 1273 ЦК України, 3-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, Суд

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_3 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 48.5 кв.м., житловою площею 19.5 кв.м., з господарськими будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_3 - 420 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідач: Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області, , адреса: 39800, м. Горішні Плавні, вул. Миру, буд. 24;

Відомості, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує щодо учасників справи

Повне найменування позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ