Справа № 686/1411/19
Провадження № 2/686/448/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Павловської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Цибульської Г.В.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій учасників справи

В січні 2019 року Хмельницька міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку. В обґрунтування позову позивач вказав, що з 2016 року ОСОБА_3 була власником адміністративно-побутового приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 03.08.2016 року. Для обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна ОСОБА_3 використовувалась земельна ділянка площею 17882 кв.м.. З 2016 року ОСОБА_3 користувалась земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, сплачувала за таке користування кошти не в повному обсязі, договір оренди земельної ділянки не укладала, із клопотанням про передачу їй земельної ділянки у користування до міської ради не зверталась.

Згідно інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо задекларованих та сплачених коштів орендної плати/земельного податку, ОСОБА_3 за земельну ділянку по АДРЕСА_1 у 2016 році сплатила 4109,25 грн., у 2017 році - 10453,94 грн., у 2018 році - 3484,64 грн..

На підставі вищевказаних відомостей, управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради було нараховано розмір орендної плати в період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р., який мала б сплатити ОСОБА_3 у випадку виконання чинного законодавства України - укладення договору оренди землі.

Право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Водночас, реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди. Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

ОСОБА_3 після оформлення за собою 03.08.2016 року права власності на адміністративно-побутове приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по АДРЕСА_1 , в період з 2016 року по 2018 рік договір оренди вказаної земельної ділянки не укладала, орендної плати за користування землею не здійснювала в повному обсязі, хоча земельна ділянка використовувалась нею для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна. Внаслідок цього територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради була позбавлена можливості отримати дохід у розмірі 640331,32 грн. від здачі земельної ділянки в оренду в період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р.. ОСОБА_3 не була власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї, як землекористувача, є орендна плата (ст.14.1.72 ПК України).

Згідно рішення дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради», затверджено орендні ставки, a саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної плати за землю. Даним рішенням затверджено 3 % - найменшу орендну ставку, яка відповідає ПК України та яка і використовувалась при обрахуванні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Так як дана земельна ділянка огороджена, є сформованою відповідно до чинного законодавства та їй присвоєно кадастровий номер, розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, було вирішено нарахувати саме на сформовану земельну ділянку площею 17883 кв.м.. ОСОБА_3 у період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р. не сплачувала за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а Хмельницька міська рада (потерпілий) втратила належне їй майно (кошти від орендної плати) у розмірі 640331,32 грн..

Таким чином, розмір доходу відповідача у період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р. було розраховано Хмельницькою міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованого ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

На підставі наведеного, ст.1212 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 640331,32 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 та судовий збір в сумі 9604,97 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що позивач звертається з позовом до відповідачки як до фізичної особи, оскільки підприємницька діяльність нею не здійснювалась.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що попереднім власником приміщень використовувалась земельна ділянка лише під приміщеннями, що було встановлено рішенням господарського суду. Тому до ОСОБА_4 перейшло право користування земельною ділянкою також лише в межах під приміщеннями, що становить площу забудови. Відповідач користувалась земельною ділянкою під приміщеннями і підстав стверджувати, що вона користувалась всією земельною ділянкою, немає. Вказана земельна ділянка огороджена лише частково та до неї був безперешкодний доступ. На земельній ділянці є інші об`єкти, які не належать відповідачу, є лінія електропередач, яка не може бути передана у користування. Також зазначив, що відповідач не формувала земельну ділянку. Крім того, акт, на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, було складено в 2019 році, коли відповідачка вже не була власницею будівель. Звертає увагу на те, що укладення договору право, а не обов`язок особи.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Після повернення Верховним Судом справи до Хмельницького міськрайонного суду ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.11.2021 прийнято справу до свого провадження і призначено у ній нову дату підготовчого засідання на 29.11.2021.

29.11.2021, 24.12.2021 підготовче засідання відкладалось через неповну явку учасників процесу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 26.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду на 17.02.2022.

17.02.2022, 17.03.2022, 19.04.2022, 13.05.2022, 25.07.2022 розгляд справи відкладався в зв`язку з неповною явкою сторін.

25.08.2022 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була власником адміністративно-побутового приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування нежитлових приміщень від 03.08.2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г.

Зі змісту п.6 вказаних договорів вбачається, що дарувальник свідчить, що земельна ділянка, площею 1,7882га., кадастровий номер :14:002:0225, на якій розташоване відчужуване вказані в договорі приміщення, у його власності не перебуває. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016, виданого 22.07.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області, експлікація земельних угідь: всього земель, гектарів 1,7882га., у т.ч. за земельними угіддями, гектарів: капітальна трьох і більше поверхова 0,0190; капітальна одноповерхова 0,0040; капітальна одноповерхова 0,1112; під проїздами, проходами та площадками 1,6921; цільове призначення 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки під приміщення металевих складі ОКСу.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-018 від 13.11.2018 року земельна ділянка в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :14:002:0225, площею 1,7882га., для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, належить до комунальної власності та зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

В акті обстеження земельної ділянки від 23.05.2019 року, складеному головними спеціалістами відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер :14:002:0225, площею 1,7882га., по АДРЕСА_1 , огороджена бетонним парканом, на ділянці розміщені будівлі. Вільний доступ до земельної ділянки відсутній. В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що до огляду земельної ділянки жодні спеціалісти не залучалися; видно було, що земельна ділянка використовується, по тому, що вона була огороджена. допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що огляд ділянки відбувався таким чином: впродовж 2016 2019 рр кілька разів вони виходили за адресою земельної ділянки, коли прийшли вдруге, там був охоронець, який впустив їх через ворота. Вони перевірили, що знаходиться на земельній ділянці; встановити, чи використовується, ким і яка частина земельної ділянки, мети не було.

Відповідно до листів Головного управління ДФС у Хмельницькій області №18315/10/22-01-07-01-31 від 23.07.2018 року, №15142/10/22-01-13-05 від 23.07.2018 року ОСОБА_3 сплачувала за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 земельний податок, а саме в: 2016 році 4109,25грн., 2017 році 10453,94грн., 2018 році 3484,64грн., у червні липні 2018 року плату не вносила.

16.05.2018 року на підставі договорів купівлі-продажу від 16.05.2018 року припинено право власності ОСОБА_3 на адміністративно-побутового приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що він купив приміщення по АДРЕСА_1 в ОСОБА_3 . Безпосередньо перед купівлею він побачив банер з оголошенням про продаж, на ділянці були ворота, котрі вільно відкривалися. Увійшовши, він побачив територію в надзвичайно занедбаному стані, навколо приміщення повністю зарослу деревами, з вилізлим з-під асфальту корінням, ділянка не використовувалася. Коли він купив приміщення, то п`ять днів найняті ним працівники вирізали дерева, якими поросла ділянка, і внаслідок цього вивезли лише коріння від дерев 25 «ЗІЛів». Коли він одразу по оформленні купівлі-продажу звернувся до Хмельницької міської ради, дерева ще були і для того, щоб належно обміряти ділянку, доводилося в деяких місцях перелізати через огорожу. Орієнтовно в квітні 2018 року він отримав договір оренди земельної ділянки площею 1,79 га на власне ім`я. Після цього до нього ніхто не звертався щодо огляду ділянки, в нього встановлена цілодобова охорона і в разі, якби хтось приходив, йому доповів би про це охоронець.

У наданому позивачем розрахунку розміру орендної плати» ОСОБА_3 за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 17882 м.кв., за період з 01.09.2016 року по 01.05.2018 року зазначено, що розмір орендної плати становить 640331,32грн.

Вказані обставини підтверджуються: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №141127416 від 11.10.2018 року; копіями договорів дарування нежитлових приміщень від 03.08.2016 року; актом обстеження земельної ділянки від 23.05.2019 року; листами Головного управління ДФС у Хмельницькій області №18315/10/22-01-07-01-31 від 23.07.2018 року, №15142/10/22-01-13-05 від 23.07.2018 року; платіжними дорученнями №25 від 22.05.2018р., №20 від 25.04.2018р., №15 від 26.03.2018р., №10 від 26.02.2018р., №5 від 29.01.2018р., №75 від 26.12.2017р., №71 від 29.11.2017р., №66 від 21.10.2017р., №61 від 24.09.2017р., №55 від 23.08.2017р., №50 від 24.07.2017р., №43 від 27.06.2017р., №36 від 29.05.2017р., №29 від 25.04.2017р., №22 від 27.03.2017р., №15 від 27.02.2017р., №8 від 28.01.2017р., №77 від 26.12.2016р., №70 від 28.11.2016р., №63 від 26.10.2016р., №56 від 26.09.2016р., про сплату ОСОБА_3 земельного податку; витягом із технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки №18-22-0.33-1845/116-18 від 17.05.2018 року; розрахунком розміру орендної плати; витягом з Державного земельного кадастру №НВ-018 від 13.11.2018 року.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права

Положеннями статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 182 ЦК України встановлені такі ж вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

Судом встановлено, що речові права відповідачки на земельну ділянку

не реєструвались, а отже, відповідачка не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками

є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Таким чином, підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власнику земельної ділянки відсутні, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки,

на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32 цс 19).

Безпідставне набуття відповідачкою спірної земельної ділянки

не є результатом протиправного діяння, а є наслідком законних дій, а саме набуття відповідачкою у власність будівель, які безпосередньо пов`язані

із земельною ділянкою.

Таким чином, оскільки речові права відповідачки на земельну ділянку не реєструвались, остання не набула належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, тому вона використовувала земельну ділянку у спірний період без достатніх правових підстав.

Проте, визначаючи розмір безпідставно збережених коштів відповідачки, суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідачка користувалась земельною ділянкою загальною площею 1,7882 га, адже у правовідносинах, які виникли між сторонами, предметом позову є стягнення з відповідачки безпідставно збережених нею сум орендної плати, яку вона мала би сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою, тому площа цієї фактично використовуваної земельної ділянки має визначальне значення для розрахунку таких сум.

Отже, має значення площа, яку фактично використовує відповідачка, і підтвердження її належними доказами, а не просто факт формування земельної ділянки в об`єкт цивільних прав з відповідною площею з подальшою передачею її в оренду відповідачу.

Аналогічні за змістом правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16 (провадження № 14-77 цс 18); від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182 гс 18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161 гс 19).

З показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що загалом земельна ділянка, яка була огороджена (саме на факт огородження земельної ділянки як підтвердження її фактичного використання відповідачкою посилається позивач), перебувала в такому занедбаному стані, в якому її неможливо було використовувати.

Крім того, свідок ОСОБА_6 пояснила, що метою складання акта обстеження земельної ділянки в 2019 році було не встановлення того, яка ділянка використовується, а лише встановлення того, що знаходиться на самій ділянці. Відповідно, даний акт обстеження земельної ділянки від 23 травня 2019 року, як доказ позивача щодо фактичної площі спірної земельної ділянки, не містить відомостей про те, яка саме земельна ділянка перебувала у безпосередньому користуванні відповідачки, натомість в ньому лише зазначено її площу у розмірі 1,7882 кв. м. Вказаний акт складено без участі відповідачки і через рік після продажу нею приміщення металевих складів ОКСу та адміністративно-побутового приміщення. Більше того, його складено навіть без участі власника зазначених приміщень на час огляду.

Крім того, вказаний акт суперечить вищезазначеним договорам дарування нежитлових приміщень від 03 серпня 2016 року, якими чітко визначено площу нерухомого майна відповідачки, що розташовано на спірній земельній ділянці, де вказано, що приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1 111,4 кв. м, та адміністративно-побутове приміщення, загальною площею 448,7 кв. м.

Таким чином, суд оцінює акт обстеження земельної ділянки від 23 травня 2019 року як доказ критично і до уваги не бере.

Верховним Судом в постанові від 13.10.2021 у даній справі зазначено про необхідність перевірки доводів відповідачки про те, чи підлягає розгляду ця справа у порядку цивільного судочинства.

Оскільки з цих обставин представниця позивача пояснила, що позивач звертається до відповідачки виключно як до фізичної особи, не маючи доказів здійснення нею на спірній земельній ділянці підприємницької діяльності, а представник відповідача клопотань про закриття провадження у справі в ході судового розгляду справи не заявляв, судом підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

За сукупності зазначених обставин у позові слід відмовити за його недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1, 4, 6 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ст. ст. 280 282, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. ст. 182, 377, ч.ч.1,2 ст.1212 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові Хмельницької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду: 02.09.2022.

Суддя: