У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

з участю секретаря судового засідання Макарчук І.В.,

представника заінтересованої особи Дятлова Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «НАДРА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення строку для пред`явлення його для примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ТОВ «ФК ФОРТ» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його на примусове виконання у цивільній справі 758/12024/13-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2013, ухваленим у вказаній справі, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №6/П/99/2008-840 від 10.01.2008.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06. 02.2014 вказане рішення суду в частині стягнення штрафу скасовано та в задоволенні позову у цій частині відмовлено, в решті рішення залишено без змін.

05.03.2020 був укладений договір про відступлення прав вимоги №GL2N79736ПВ між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», згідно з умовами якого до останнього право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №6/П/99/2008-840 від 10.01.2008.

В подальшому право вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» було відступлено ТОВ «ФК «ФОРТ» на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № Б/Н від 05.11.2020.

Враховуючи наведене, заявник, посилаючись на ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», просив замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» його правонаступником ТОВ «ФК «ФОРТ».

Крім того, заявник зазначив, що з моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, у зв`язку з чим оригінали виконавчих листів, виданих на виконання вказаного рішення суду, були втрачені, що підтверджується актом ПАТ «КБ «НАДРА» про їх втрату, однак заборгованість за кредитним договором боржниками не погашена.

При цьому у зв`язку з проведенням ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» заходи щодо примусового стягнення заборгованості з боржників банку не здійснювались, згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржниківОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні, внаслідок чого був пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на наведене, заявник, посилаюсь на п.17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення», ст. 433 ЦПК України, просив суд видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржниківОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поновити пропущений строк для пред`явлення їх до виконання.

Ухвалою суду від 12.07.2021 заяву прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

22.07.2021 від боржника ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення, у яких вона просить відмовити у задоволенні заявлених вимог, вказуючи на те, що ТОВ «ФК «ФОРТ» не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити втрату зазначених виконавчих листів, при цьому інформація з АСВП лише підтверджує факт відсутності пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання. В той же час, надані заявником докази не підтверджують факту відсутності у первісного стягувача вказаних виконавчих документів або їх втрату. Крім того, заявником не надано доказів щодо звернення первісного кредитора у 2013-2014 роках до відповідного відділу ДВС, а також доказів того, що стягувач так і не отримав оригінали виконавчих листів, а звернення із заявою відбулося після встановленого строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Окремо боржник звертає увагу на те, що ТОВ «ФК «ФОРТ» не є першим новим кредитором за боргом ОСОБА_1 , оскільки як вбачається й зі змісту поданої заяви, 05.03.2020 ПАТ «КБ «НАДРА» відступило право вимоги до боржника ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», а останнє, в свою чергу - 05.11.2020 відступило таке право ТОВ «ФК «ФОРТ».

У судове засідання представник заявника не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Дятлов Є.Ю. у судовому засіданні підтримав доводи, наведені боржником ОСОБА_2 у письмових запереченнях, та із цих же просив підстав відмовити у задоволенні заявлених вимог. Крім того, представник просив врахувати, що станом на дату звернення до суду із даною заявою ТОВ «ФК «ФОРТ» вже не мало статусу стягувача за вказаними виконавчими листами, оскільки своє право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором ним було відступлено ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» на підставі договору факторингу №15-13-09/21 від 13.09.2021, а останнє, в свою чергу, відступило таке право громадянці ОСОБА_3 на підставі договору про відступлення прав вимоги від 13.09.2021. Копію вказаних договорів представником було надано до суду. Таким чином, стверджує представник, дана заява подана до суду неповноважною особою.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.

Визначаючи зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання, суд зауважує, що згідно з п.2 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

При цьому відповідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2).

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Вирішуючи справу, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13, згідно з якою, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону № 606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 19.02.2020 у справі № 2-3897/10, відповідно до якої з урахуванням пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Верховний Суд наголосив, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом вищевикладених норм суд при вирішенні питання про заміну сторони у справі має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою є належною та що надані документи достатньою мірою підтверджують факт правонаступництва.

Як встановлено судом, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2013, ухваленим у цивільній справі №758/12024/13-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/П/99/2008-840 від 10.01.2008, в решті вимог позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06. 02.2014 вказане рішення суду в частині стягнення штрафу в сумі 42000 грн. скасовано та в задоволенні позову у цій частині відмовлено, в решті рішення залишено без змін.

На виконання рішення суду судом було видано відповідні виконавчі листи, боржниками за якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що 05.03.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-ХАУС» був укладений договір №GL2N79736ПВ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило права вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-ХАУС».

В подальшому право вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» було відступлено ТОВ «ФК «ФОРТ» на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №Б/Н від 05.11.2020.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що внаслідок укладення вищезазначених договорів право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перейшло від первісного стягувача до нового кредитора ТОВ «ФК «ФОРТ» .

Разом із цим, із наданих представником боржника ОСОБА_2 доказів судом також встановлено, що 13.09.2021 ТОВ «ФК «ФОРТ» уклало договір факторингу №15-13-09/21 із ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», на підставі якого право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перейшло до останнього.

Крім того, 13.09.2021 між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та громадянкою України ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким право вимоги до вказаних боржників отримала ОСОБА_3 .

Із урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що в матеріалах справи на час розгляду заяви відсутні докази, які б підтверджували той факт, що ТОВ «ФК ФОРТ» є стягувачем заборгованості за кредитним договором №6/П/99/2008-840 від 10.01.2008, укладеним між ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заявника про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Вирішуючи решту вимог ТОВ «ФК «ФОРТ», суд керується наступним.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що вимоги ТОВ «ФК «ФОРТ» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його для примусового виконання є похідними від вимог про заміну сторони виконавчого провадження, щодо яких судом прийнято рішення про відмову у їх задоволенні, зазначені вимоги заявника також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 247, 258-261, 433, 442 п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «НАДРА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення строку для пред`явлення його для примусового виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.08.2022.

СуддяО. О. Ковбасюк