САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/314/22
Провадження №2/726/133/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., ри секретарі Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ТзОВ Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 11.10.2006 року АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк», та фізична особа - громадянин України ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 2506/1006/88-019.

Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав позичальнику грошові кошти у сумі 32 000,00 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних.

11.04.2008 року ВАТ «Сведбанк» та позичальник уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої ВАТ «Сведбанк» надав позичальнику кредит у сумі 64 000,00 доларів США.

08.04.2010 року ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та позичальник уклали договір про внесення змін та доповнень №3 до кредитного договору, відповідно до якого сторони домовилися, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі: 14 (чотирнадцять) процентів річних за період від дати укладання Кредитного договору по 08.04.2010 року; 7 (сім) процентів річних за період користування кредитом з 09.04.2010 р. по 09.03.2011 р.; 10 (десять) процентів річних за період користування кредитом з 10.03.2011 р. по 09.03.2012 р.; 16,85 (шістнадцять цілих вісімдесят п`ять сотих) процентів річних за період користування кредитом з 10.03.2012 р по 10.10.2024 р.

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за кредитним договором первісний кредитор 11.10.2006 року уклав з майновим поручителем ОСОБА_4 іпотечний договір № 2506/1006/88-019-Z-1. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: будинковолодіння - житловий будинок, загальною площею 61,50 кв.м., житловою площею 52,10 кв.м.; житловий будинок, загальною площею 209,20 кв.м., житловою площею 96,70 кв.м.; сарай, вбиральня, огорожа, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Крім того сторонами укладалися Додатковий договір до Іпотечного договору від 11.04.2008 року, згідно якого ВАТ «Сведбанк» надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 64 000.00 (шістдесят чотири тисячі) доларів США. на строк до 10.10.2016 року на умовах, передбачених у договорі та Договір про внесення змін і доповнень № 2 від 08.04.2010 року до Іпотечного договору, згідно умов якого банк надає позичальнику на споживчі цілі грошові кошти у розмірі 59415,72 доларів США 72 центи, на строк до 10 жовтня 2024 року та на умовах, передбачених у цьому договорі.

28.11.2012 року було укладено договір факторингу № 15 відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило право вимоги за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Також. 28.11.2012 року між ними будо укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до якого, ПАТ «Сведбанк» відступило TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право за іпотечними договорами, визначеними цим договором.

У свою чергу згідно договору факторингу від 28.11.2012 року ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило право вимоги за кредитними договорами ТзОВ «Кредитні ініціативи». Також, між ними 28.11.2012 року було укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, відповідно до якого TOB «Факторингова копанія «Вектор Плюс» разом з відступленням прав вимоги за кредитними договорами одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами.

Згідно вищезазначених договорів відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 2506/1006/88-019 від 11.10.2006 року, що було укладено між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою - громадянином України - ОСОБА_3 та Іпотечним договором № 2506/1006/88-019-Z-1 від 11.10.2006 року, що було укладено між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою - громадянкою України - ОСОБА_4 на користь TOB «Кредитні ініціативи».

23.06.2017 року позивач дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла майновий поручитель ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, позивач 26.10.2017 року звернувся із заявою-претензією до спадкоємців померлої до Другої Чернівецької державної нотаріальної контори, вищезазначену претензію було долучено до спадкової справи № 90/2017.

16.11.2021 року позивач у відповідь на свій запит № 1665/21 від 27.10.2021 року отримав Лист Другої Чернівецької державної нотаріальної контори № 441/02-14 від 08.11.2021 року, у якому було зазначено, що спадкоємцями ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом, посвідченим Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кашул Н.Д., 14.08.2010 року, за реєстровим №1161, які подали заяву про прийняття спадщини, є: онука померлої - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та онука померлої- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

У свою чергу, позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 10.02.2022 р., має заборгованість 405 722,81 долари США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 11 351 921, 36 гривень, а саме:

- за кредитом - 57 370,40 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 605 195,11 грн.,

- по відсотках - 102 480,90 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 867 364,34 грн.,

- по пені - 245 871,51 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 6 879 361,91 грн.

Враховуючи викладене, з урахуванням клопотання про зменшення розміру позовних вимог, визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкоємцями померлого майнового поручителя ОСОБА_4 та звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинковолодіння - житловий будинок, загальною площею 61,50 кв.м., житловою площею 52,10 кв.м.; житловий будинок, загальною площею 209,20 кв.м., житловою площею 96,70 кв.м.; сарай, вбиральня, огорожа, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що прийняли у спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 2506/1006/88-019 від 11.10.2006 року, що складає 727 603,53 гривні , відсотки нараховані на стягнуте рішенням Ампеляційного суду Чернівецької області від 29.01.2013 року у справі № 726/2-1604/13 тіло кредиту, за період із 12.02.2013 року по 29.06.2022 року шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути із відповідачів судові витрати.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов у якому вказав, що TOB «Кредитні ініціативи» (правонаступник первісного кредитора), у 2014 році зверталося до Садгірського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_4 (майнового поручителя за вищевказаним кредитним договором) про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

У позовній заяві, TOB «Кредитні ініціативи» зазначало, що станом на липень 2014 року розмір заборгованості за кредитом становить 634 558.68 грн, що складається з непогашеної суми кредиту - 458 561,61 грн. відсотків - 89166 грн. пені - 86831.07 грн.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 03.11.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року апеляційну скаргу TOB «Кредитні ініціативи» задоволено, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2506/1006/88-019 від 11.10.2006 року у розмірі 634558 грн.. що складається з непогашеної суми кредиту - 458 561,61 грн. відсотків - 89166 грн. пені - 86831.07 грн.. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, за наведеними обставинами TOB «Кредитні ініціативи», (як новий кредитор ) має право на отримання боргових сплат, компенсаційного характеру відповідно до частини другої статті 625 ЦК України у межах встановлених законодавством строків, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів та пені, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є - незаконними та необгрунтованими.

Також, як вбачається з розрахунку, що наданий позивачем до суду, у суму заборгованості, в рахунок якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, включено пеню, у розмірі 245 871.51 дол. США. З вказаного розрахунку вбачається, що пеня нарахована за період з 11.10.2006 року по 11.01.2022 року.

В той же час, частиною 2 статті 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік.

Таким чином, сума заборгованості, в тому числі і тіло за кредитним договором вже було стягнено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року, а тому повторне звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до подвійного стягнення коштів за одним кредитним договором.

Окрім того, враховуючи, що Апеляційним судом Чернівецької області 29 січня 2015 року було винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили, та яке фактично вже виконувалося органом ДВС, то позивач мав звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а не з повторним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача дав пояснення аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні дав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі та третя особа до суду не зявились.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.03.2022 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 25.08.2022 року, справу призначено до судового розгляду.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вислухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідність відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено із рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року апеляційну скаргу TOB «Кредитні ініціативи» було задоволено, рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 03.11.2014 року про відмову у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано.

Із судового рішення встановлено, що 11 жовтня 2006 року між АКБ «ТАС- Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та третьою особою ОСОБА_3 укладено кредитний договір №2506/1006/88-019, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 32000 доларів США.

В забезпечення виконання кредитного договору 11 жовтня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №2506/1006/88- 019-Z-1, відповідно до якого в іпотеку було передано будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В подальшому, 11 квітня 2008 року та 8 квітня 2010 року між правонаступниками АКБ «ТАС-Комерцбанк» - ВАТ «Сведбанк», ПАТ «Сведбанк» та третьою особою були укладені додаткова угода № 1 та додатковий договір № 3 до кредитного договору, згідно яких банк надав позичальнику на споживчі цілі грошові кошти у розмірі 64 000 доларів США й сторони договору визначили, що станом на 8 квітня 2010 року розмір строкової і заборгованості складає 59415, 72 доларів США, а строк повернення кредиту продовжено до 10 жовтня 2024 року. Тоді ж з відповідачкою ОСОБА_4 . Г укладено додатковий договір та договір про внесення змін і доповнень №2 до договору іпотеки від 11 жовтня 2006 року, згідно з умовами яких відповідачка в рахунок забезпечення виконання за зміненим кредитним договором підтвердила передання в іпотеку нерухомого майна на відповідних умовах.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке у свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС- Комерцбанк», і TOB «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, за умовами якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованостей боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу.

28 листопада 2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» (клієнт) та TOB «Кредитні ініціативи» (фактор) укладено договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників та у Переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників. Після переходу права вимоги заборгованості до фактора останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі стосовно боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів зі сплати обов`язкових платежів, строк оплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому.

28 листопада 2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» і TOB «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, в якому передбачено, що разом з відступленням права вимоги заборгованостей за кредитними договорами від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку № 1 до цього договору.

Внаслідок укладення цих договорів відбулась заміна кредитора, ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу кредитора-стягувача за кредитним договором та договором іпотеки, укладених відповідно з третьою особою та відповідачем.

У результаті, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2506/1006/88-019 від 11.10.2006 року у розмірі 634558 грн.. що складається з непогашеної суми кредиту - 458 561,61 грн., відсотків - 89166 грн., пені - 86831.07 грн., було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м, в тому числі житлова площа 52,10 кв.м., яке належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленого на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Встановлено також, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (майновий поручитель) померла.

Із листа Другої Чернівецької державної нотаріальної контори № 441/02-14 від 08.11.2021 року вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_4 за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Кашул 14.08.2010 року за № 1161, які подали заяву про прийняття спадщини є онука померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 її спадкоємцям не видавалось. Відомостей про інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством, в матеріалах даної спадкової справи, немає.

Встановлено також, що ТОВ «Кредитні ініціативи» зверталося із листами № 1687/21 та 1688/21 від 30.11.2021 року до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вимогою про усунення порушень, а саме про необхідність сплатити заборгованість за вищевказаним договором кредиту.

Відповідно до статті 1216 ЦКУ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦКУ встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1268-1269 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтями 1281-1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Статтями 1296-1297 ЦК України також встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 18.02.2021 року у справі №609/1231/19 підкреслив, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Отже, позивач звертаючись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини стає власником спадкового майна .

Аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні пред`явлених до нього вимог кредитора.

До аналогічних висновків прийшов ВС України у своїх постановах від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16 та від 02.10.2019 року по справі № 636/2726/16.

Окрім того, преклюзивні строки, передбачені статтею 1281 ЦК України (пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців), не застосовуються у випадку смерті іпотекодавця, відмінного від боржника (майновий поручитель), згідно висновку, викладеного у постанові КЦС ВС від 15.09.2021 у спарві № 752/14500/19 (61-554св21).

Таким чином встановлено, що відповідачі є спадкоємцями майнового поручителя. Після смерті майнового поручителя, його права і обов`язки за договором іпотеки переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Незважаючи на те, що відповідачі не отримали свідоцтва про право на спадщину, вони все ж прийняли її, звернувшись у встановлений строк до нотаріуса із відповідною заявою, а тому відсутність свідоцтва та/чи зареєстрованого у відповідному реєстрі за спадкоємцями права власності на спадкове майно не може бути підставою для відмови у задоволенні пред`явлених до них вимог кредитора.

Разом із тим, визнання, у судовому порядку, відповідачів спадкоємцями померлого майнового поручителя, як це просить позивач, не є необхідним, оскільки така обставина підтверджується самим фактом прийняття спадщини, а тому обраний позивачем спосіб захисту не призводить до реального та дієвого захисту його невизнаних, порушених чи ос порених прав та не є ефективним.

Разом із тим, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2015 року, позивач пред`являв виконавчий лист, виданий на підставі вищевказаного рішення Апеляційного суду Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки, до виконання до Садгірського Відділу ДВС.

В подальшому виконавчий документ було повернуто стягувачеві, у зв`язку з неможливістю виявити майно, на яке звернуто стягнення.

У 2016 році TOB «Кредитні ініціативи» звернулися до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення виконавчого листа № 726/1604/13-ц що виданий Садгірським районним судом 02 березня 2015 року. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 11 січня 2017 року вказану заяву було задоволено .

Та пізніше, 11.04.2017 року Позивач повторно звернувся до органу ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження, та виконавче провадження було відкрито, що вбачається з Постанови від 11.04.2017 року, ВП № 53735829.

Постановою від 23.06.2017 року вказане виконавче провадження було закрито у зв`язку зі смертю боржника.

Згідно ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, вказані правовідносини допускають правонаступництво. Правонаступництво перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Спадкування , тобто перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушеної майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Таке розуміння права кредитора на обрання ефективного способу захисту не порушуватиме прав та інтересів спадкоємців, оскільки завжди в основі вирішення питання про прийняття спадщини лежить вольовий акт, пов`язаний із наміром спадкоємця прийняти спадщину.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

Саме таке розуміння особливостей захисту прав кредиторів у спадкових відносинах відповідає основній меті цивільного права, якою є забезпечення стабільності цивільного обороту.

Зазначені правові висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18).

Частиною 5 ст .15 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 442 ЦПК України також визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі Горнсбі проти Греції суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Слід зауважити, що у справі Півень проти України Суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Суд дійшов висновку щодо відсутності в законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції4.

У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Після смерті боржника відбувається заміна за кредитним договором та договором іпотеки на спадкоємців, які прийняли у спадщину спадкове майно. Такі спадкоємці за визначених у законодавстві умов надалі несуть відповідальність за кредитним договором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. (висновки Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, висновок Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 2-2519/11).

Таким чином, враховуючи, що Апеляційним судом Чернівецької області 29 січня 2015 року було винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили, повторне ухвалення рішення про звернення стягнення на той самий предмет іпотеки (житловий будинок по АДРЕСА_1 ) є недопустимим. У даному випадку, після смерті майнового поручителя, його спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину, повинні нести відповідальність перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину, шляхом виконання вищевказаного судового рішення, де повинно бути замінено боржника на його правонаступників, тобто відповідачів.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Таким чином, позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого права, як і не доведено, що таке право було порушено внаслідок дій відповідачів.

Керуючись ст.ст. 23 Закону України «Про іпотеку», ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1216, 1218, 1268-1269, 1281-1282, 1296-1297 ЦК України, , ст.ст. 10,11, 5, 18, 265, 442 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ТзОВ Кредитні ініціативи відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук