Справа № 466/1403/20 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 22-ц/811/3713/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар: Іванова О.О.

З участю: позивача ОСОБА_1 та його представника- адвоката Мукан Б.С., адвоката Іванова О.О. на стороні апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 466/1403/20 за апеляційною скаргою представника особи, що не брала участі у справі ОСОБА_2 -адвоката Іванова Олега Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора про виділення часток із майна та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

21 лютого 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яцишин В.Ф. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Львівської міської ради, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора та просить виділити позивачу ОСОБА_1 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Виділити ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 є сином громадянки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме; частка квартири АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , виданого Львівською міською адміністрацією згідно до розпорядження від 02.12.1994 року за №1477 та зареєстрованого в Львівській МБТІ 23.12.1994 року за реєстровим номером 10589.

Згідно вказаного Свідоцтва на право власності, співвласниками спірної квартири на праві спільної сумісної власності були ОСОБА_2 , померла ОСОБА_3 , є позивач ОСОБА_1

ОСОБА_3 при житті 18.03.1998 року розлучилась з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про розлучення НОМЕР_2 .

На теперішній час місцезнаходження гр. ОСОБА_2 йому не відоме.

Після смерті спадкодавця позивач ОСОБА_1 звернувся в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері.

Однак в цьому йому відмовлено, в зв`язку з тим, що позивачем до заяви не долучений оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 08 червня 2021 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_1 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Виділено ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду оскаржив представник особи, що не брала участі у справі ОСОБА_2 -адвокат Іванов О.О.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд, виділяючи позивачу 1/3 частку у квартирі, не зазначив, які саме приміщення. Вказує, що оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру знаходиться у ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_4 ніколи не звертався до ОСОБА_2 з проханням надати оригінал правовстановлюючого документа. Ніколи не звертався із пропозицією визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру та/або оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 . Пред`явивши позов, позивач фактично намагається обійти установлену законом процедуру оформлення спадкових прав. У зазначеній справі, спір про право відсутній, що є окремою підставою для відмови у позові, оскільки він, ОСОБА_2 , згідний надати позивачу оригінал Свідоцтва про право власності, не заперечує його право на спадкування.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове про відмову у позові.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) позивачем ОСОБА_1 надано суду відзив на апеляційну скаргу із долученим до нього рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 31 травня 2022 року.

У відзиві позивач ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що такі не відповідають нормам матеріального та процесуального права. Оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає законним, обґрунтованим, просить таке залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника апелянта-адвоката Іванова О.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Мукан Б.С., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені у ст.16 ЦК.

Матеріалами справи встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , виданого Львівською міською адміністрацією на підставі Розпорядження №1477 від 02.12.1994 року, зареєстрованого у Львівському МБТІ та ЄО ЛОР 23.12.1994 року за реєстровим номером №10589 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а.с.5,6).

Згідно Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 16 січня 2019 року, виданого Шевченківським районним у м.Львові ВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі розірвань шлюбів зроблено актовий запис за № 94 від 18.03.1998 року (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги по закону є її син, позивач по справі ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження останнього серія НОМЕР_1 , виданого Львівським Палацом урочистих подій 05.11.1980 року (а.с.3).

В склад спадкової маси, крім іншого майна, входить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , яка належала при житті померлій ОСОБА_3 .

Позивач по справі не може оформити спадкові права на частку у спірній квартирі, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та виділяючи всім співвласникам квартири АДРЕСА_1 по 1/3 частці, суд першої інстанції виходив із норм цивільного законодавства, які регулюють право власності особи на його майно.

Суд апеляційної інстанції не повністю погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що при вирішенні зазначеного спору суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Такі правові позиції висловлені Верховним Судом у постанові від 16 червня 2021 року у справі №570/997/19.

Із матеріалів справи встановлено, що право позивача на його частку у квартирі АДРЕСА_1 ніким не оспорюється.

У позивача виникли проблеми через відсутність правовстановлюючих документів на його частину у квартирі, що відноситься до спадкової маси.

Звертаючись в суд з позовом про виділення часток із майна у спільній сумісній власності, суд першої інстанції не врахував, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК), а тому виділення частки у квартирі на померлу особу не узгоджується із чинним законодавством, оскільки судом вирішено питання про права померлої ОСОБА_3 , яка немає цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Звертаючись в суд з позовом про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, суд в порушення вимог ст. 376 ч.4 ЦПК не залучив до участі у справі належного відповідача ОСОБА_2 , який є співвласником квартири, частки у якій визначалися.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч.3 п.4 ЦПК порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи та інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи те, що судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, що стало підставою для порушення норм матеріального права, колегія суддів вважає, що таке підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 т.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.3 п.4; 384; 389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, що не брала участі у справі ОСОБА_2 -адвоката Іванова Олега Олександровича задовольнити.

Ріщшення Шевченківського районного суду м.Львова від 08 червня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до Львівської міської ради, третя особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора,- про виділення часток із майна, що є у спільній сумісній власності, визнання права власності на спадкове майно.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) 1 160,40 грн. (Одна тисяча сто шістдесят грн.. 40 коп.) сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк