Провадження № 6/205/107/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року у цивільній справі №205/10545/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вказаного судового рішення її та ОСОБА_2 було знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року заочне рішення було скасовано, справа призначена до розгляду. 11 лютого 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позовна заява ОСОБА_3 була залишена без розгляду, а питання про поворот виконання заочного рішення шляхом поновлення її та ОСОБА_2 у реєстраційному обліку не було вирішено судом. На підставі викладеного просила допустити поворот виконання заочного рішення суду від 16 квітня 2020 року по справі 205/10545/19 та зобов`язати відділ формування і ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради поновити реєстрацію місця проживання її та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 10 ст. 444 ЦПК України передбачено, що заява про поворот виконання розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Представник заявника надав суду заяву в якій просив розглядати вказану заяву без його участі та без участі заявника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча відповідно про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, жодних заяв або клопотань суду не представили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви та цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та визнано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 такими, що втратили право користування домоволодінням АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 16 квітня 2020 року та призначено розгляд справи.

11 лютого 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно з приписами статті 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частини 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 №13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом, у постанові від 23 січня 2018 року по справі №203/2612/13-ц.

Судом встановлено, що предметом позову ОСОБА_3 були вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування домоволодінням, що є підставою для зняття з реєстраційного обліку.

Тобто, предметом спору був захист порушеного немайнового права, а відтак, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України зазначено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вищезазначене, ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року, якою було залишено без розгляду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для поновлення реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попереднім місцем реєстрації, якщо заявниця була знята з реєстраційного обліку за скасованим заочним рішенням суду.

Також жодних доказів зняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстраційного обліку суду не було надано, крім того, суд зазначає, що в разі безпідставної відмови у реєстрації місця проживання заявник не позбавлена права оскаржити таку відмову в судовому порядку.

Поворот виконання рішення суду (реституція) за наявних обставин не є ефективним способом захисту, оскільки у цьому випадку своє порушене право та право її неповнолітньої доньки заявник не позбавлена права захищати відповідно до ст. 16 ЦК України шляхом звернення до суду із самостійним позовом, а отже, викладені у заяві вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 247, 260, 261, 353, 444 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року у цивільній справі №205/10545/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Т.П. Терещенко

.