Справа № 359/5539/17 Головуючий 1 інстанція- Муранова-Лесів І.В.
Провадження № 22-ц/824/7046/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 вересня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року у справі:

- за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю, зміну графіку спілкування з дітьми і порядку участі батька вихованні дітей;

- за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . третя особа Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дітей з батьком та встановлення порядку виховання і спілкування дітей з матір`ю,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернула до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. Вказувала, що відповідач як до так і після розлучення не надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, не забезпечував їх, взагалі не приймав участь у їхньому вихованні, натомість влаштовував своє особисте життя то з однією жінкою, то з іншою, споживав алкоголь та займався власними справами. Зазначає, що, тільки у вересні 2015 року, коли вона почала збирати документи для подачі позову до суду на стягнення аліментів, відповідач подав заяву до Служби захисту дітей з метою показати в суді що дбає про дітей та зменшити суму аліментів. Зазначала, що вона проживає з дітьми в квартирі АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я відповідача, але є їх спільною власністю. Вона здійснює підприємницьку діяльність, надає консультаційні послуги з бухгалтерського та податкового обліку, займається продажем продуктових товарів, надає перукарські послуги, отримує постійний дохід, як приватний підприємець, та має можливість забезпечувати і піклуватись про дітей. Вказує, що відповідач здійснює на неї тиск, щоб вона відмовилась від аліментів та виїхала з дітьми з квартири, подає скарги, заяви,

- 2 -

висловлює погрози забрати дітей та здати їх до дитячого дому. Вказує, що жодного разу не порушувала встановлений органом опіки та піклування графік спілкування з дітьми, і надавала відповідачу можливість бачитися з дітьми стільки, скільки він забажає, а також наполягала на збільшенні днів спілкування, та зверталась до органу опіки та піклування з заявою щодо зміни графіку спілкування відповідача з дітьми, яка не була задоволена.

Вона дбає про відпочинок дітей, зокрема у 2015-2017 роках вона з дітьми відпочивали на морі в Залізному порту Херсонської області, на початку 2017 року їздили в Карпати до с.Річка, відвідали 2 рази Межигір`я . Літо діти проводять на дачі яка розташована на березі Дніпра у с.Кийлів. Також, вони відвідують благодійні фестивалі, новорічні вистави, театри, кіно, цирки, вистави, виставки, музеї, планетарій, зоопарк «Дванадцять місяців», дельфінарій, мотузковий парк, басейни, парк Sky Раrk, кінний клуб у с.Проців, тощо. Її донька має можливість сама здійснювати купівлі за допомогою картки Приват-юніор, на яку вона постійно, по мірі необхідності, перераховує кошти. Вона піклується про те, щоб син ОСОБА_4 проходив всі необхідні призначення лікарів щодо його захворювання, а саме плосковальгусної деформації стоп. Їй постійно доводиться разом із сином відвідувати лікарів, курси масажу, басейн, замовляти спеціальні устілки та взуття тощо. Донька ОСОБА_6 з трьох років навчається на курсах англійської мови у ФОП ОСОБА_7 , а з п`яти років - у музичній школі навчається грати на гітарі. Син ОСОБА_8 з 2016 року займався в гуртку «Пізнайко» та продовжує відвідувати гурток вивчення англійської мови в БДЮТ, а з 2014 по 2016 займався на курсах англійської мови у СПД ФОП ОСОБА_7 . Крім того, донька ОСОБА_3 вже 4-й рік навчається в школі за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України», а син ОСОБА_4 щойно поступив до першого класу, та буде навчатись за цією програмою. З весни 2017 року донька виявила бажання навчатись на танцях, також за бажанням дітей, вона планує записати доньку на курси французької мови, а сина на плавання та у музичну школу.

Вказує, що колишній чоловік ОСОБА_1 несвоєчасно сплачував аліменти та відносно нього відкрита кримінальна справа, а також він приховує дохід, що можна відстежити по його деклараціям. Їй доводиться у судовому порядку вимагати з відповідача сплату аліментів та відшкодування додаткових витрат. Звертає увагу, що відповідач винаймає найкращого адвоката, аби захистити свої інтереси, сплачуючи йому величезні суми винагород, сплачуючи судові збори, витрачаючи на це її та свій час, замість того, щоб добровільно нести з нею на рівних витрати на дітей. Відповідач є діючим депутатом Бориспільської міської ради та власником двох підприємств, які надають Інтернет-послуги, обороти яких сягають мільйонів гривень. На її переконання, відповідач веде потворний образ життя - має не постійні зв`язки з різними особами жіночої статі, зловживає спиртними напоями, про що свідчать роздруківки з його сторінки у мережі Фейсбук та фотографії, порушує графік спілкування з дітьми, не займається їх вихованням, спілкується з ними раз на тиждень, залишаючи в ігровій кімнаті, а сам їде по своїм справам.

Посилається, що раніше встановлений графік не враховує умови життя дітей, відвідування ними шкільних та дошкільних закладів, участь у гуртках, спортивні секції, стан здоров`я, її графік роботи. Через встановлений графік вона не може поїхати з дітьми на відпочинок більш ніж на один тиждень. Домовитися з відповідачем не має змоги, оскільки, у випадку будь-яких порушень він одразу телефонує заступнику міського голови, або викликає поліцію, пише скарги до відділу по роботі з неповнолітніми та збирає сусідок, при цьому відповідач ігнорував встановлений графік, про що свідчать її заяви до Служби захисту дітей, які посадові особи Служби стали ігнорувати, не надавати своєчасні відповіді та не забирати листи у поштаря. Зважаючи на викладене, вважає, що дітям буде краще з нею та, оскільки раніше ухвалене органом опіки рішення щодо участі відповідача у спілкування та вихованні дітей враховує лише інтереси відповідача та не враховує інтереси дітей, а також порушує їх та позивачки права, просить змінити графік спілкування відповідача з дітьми та покласти на

- 3 -

нього обов`язки по участі у вихованні та піклуванні за дітьми відповідно до чинного законодавства.

У зв`язку з наведеним, після уточнення та доповнення вимог, просила:

- визначити з нею місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем ОСОБА_2 ;

- встановити наступний графік піклування та спілкування дітей з відповідачем ОСОБА_1 :

а) кожен вівторок, четвер та першу і третю суботу і другу та четверту неділю кожного місяця, у випадку наявності п`ятої суботи або неділі, то п`ята субота місяця або п`ята неділя з 09.00 до 20.30 години. При цьому зобов`язати відповідача робити всі домашні завдання, що задані дітям на наступний день в школі та на курсах, а також відвідувати разом з дітьми курси та факультативи які припадають на ці дні;

б) на канікулах:

- осінніх (зазвичай 9-10 днів): перші чотири дні, що припадають на жовтень-листопад з ночівлею за місцем проживання батька;

- зимових (зазвичай 16-17 днів): перші вісім днів, що припадають на грудень-січень з ночівлею за місцем проживання батька;

- весняних (зазвичай 9-10 днів): перші чотири дні канікул, що припадають на березень-квітень з ночівлею за місцем проживання батька;

- літніх (зазвичай 97-100 днів): перші сорок вісім днів канікул, що припадають на травень-липень з ночівлею за місцем проживання батька;

- вимушених додаткових канікулах (на період епідемії, або інших обставин наприклад, відсутності опалювання, або хлорування води у навчальних закладах) перша половина офіційно визначених канікул з ночівлею за місцем проживання батька;

При цьому зобов`язати відповідача:

- забирати дітей о 09.00 год. першого визначеного дня та повертати не пізніше 20.30 год. останнього дня, визначеного судом;

- робити домашні завдання (не менше 50 % завдань), що задані на канікули, та відвідувати разом з дітьми курси та факультативи, які припадають на ці дні.

У наступних роках по черзі навпаки (дні спілкування та піклування відповідача з дітьми встановити у другій половині канікул до початку наступного семестру).

в) всі Державні Свята України у 2018р. (якщо такі не будуть припадати на період канікул), а саме: 1 січня 2018 року - Новий 2018 рік; 7 січня 2018 року- Різдво Христове; 8 березня 2018 року - Міжнародний жіночий день; 16 квітня 2018 року - Великдень; 1 і 2 травня 2018 року - свято Весни і Праці: 9 травня 2018 року - День Перемоги; 4 червня 2018 року - Трійця; 28 червня 2018 року - день Конституції України; 24 серпня 2018 року - День Незалежності України; 14 жовтня 2018 року - День захисника України.

У наступних роках по черзі навпаки (дні спілкування та піклування відповідача з дітьми встановити у другій половині канікул до початку наступного семестру).

г) під час хвороби, або іншої причини (наприклад, травми тощо), доньки ОСОБА_3 та/або сина ОСОБА_4 (що буде підтверджуватись записом у медичній книжці дитини), встановити для відповідача графік відвідування: кожного дня по 3 години на день (з 18.00 до 21.00) за місцем проживання дітей.

Про хворобу сповіщати позивач буде особисто я у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер, та на електронну пошту відповідача.

д) якщо донька ОСОБА_3 , або син ОСОБА_4 по медичним показникам будуть потребувати знаходження у лікарняному закладі на стаціонарному лікуванні, встановити для відповідача графік відвідування та піклування кожні 2 доби по черзі з позивачем, поки діти будуть знаходитись у лікарняному закладі, та виконувати всі вказівки, які прописані

- 4 -

лікарями дітям (в тому числі дозування та контроль за прийманням ліків, проходження процедур тощо).

Про необхідність прибути до лікарняного закладу сповіщати позивач буде особисто у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер, та на електронну пошту відповідача.

е) встановити графік для відповідача по черзі з позивачем, у випадку необхідності проходження чергового медичного огляду та/або придбання спеціальних устілок та/або взуття, встановити черговість раз у три місяці або по мірі росту ноги, або за необхідності (як-то пошкодження/знищення устілок), відвідувати та замовляти для дітей спецустілки або взуття.

Про необхідність проходження медичного огляду, або придбанні устілок/взуття сповіщати позивач буде особисто у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер та на електронну пошту відповідача.

ж) під час хвороби позивача, або іншої причини (наприклад, травми, вагітність тощо), яка потребує перебування на стаціонарному лікуванні у лікарні (що буде підтверджуватись виданою довідкою, або записом в медичній книжці), встановити для відповідача час піклування про доньку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 : з першого дня знаходження до останнього дня знаходження позивача у лікарняному закладі, за місцем проживання відповідача.

Про хворобу або інші причини сповіщати позивач буде особисто я у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер, та на електронну пошту відповідача.

У випадку хвороби відповідача, яка потребує перебування на стаціонарному лікуванні у лікарні (що буде підтверджуватись виданою довідкою, або записом в медичній книжці), що робить виконання даного пункту вимог неможливим, відповідач повинен забезпечити дітей доглядом кожні 2 дні, або ж надати документи, що підтверджують неможливість догляду (довідка зі стаціонару, лікарняний, тощо).

У вересні 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив:

- визначити з батьком місце проживання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити порядок участі відповідачки ОСОБА_2 у спілкуванні га вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , установивши їй наступний графік:

- з 08.00 год. до 21.00 год. першої та третьої п`ятниці, суботи та неділі місяця за адресою проживання матері в присутності батька чи представників органу опіки та піклування, або без присутності батька чи представників органу опіки та піклування за попередньою домовленістю з батьком;

- щороку перша половина літніх канікул до 15 липня включно, або за попередньою домовленістю з батьком, друга половина канікул з 15 липня по 30 серпня включно;

- щороку осінні або весняні канікули згідно розкладу освітнього навчального процесу за попередньою домовленістю з матір`ю з урахуванням побажання дітей;

- за попередньою домовленістю з батьком дітей у святкові дні або у день народження дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 щороку терміном не менше чотирьох годин для відвідування розважальних закладів (театр, кінотеатр, виставки тощо) або інших видів відпочинку з урахуванням побажання дітей;

- звільнити батька ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового

- 5 -

мінімуму для дитини відповідного віку, згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги мотивував тим, щочерез складні та напружені стосунки з позивачкою, її зневажливе ставлення до нього він ще до розлучення, щоб не провокувати позивачку на агресію та роздратування, був вимушений майже два роки проживати окремо від останньої, але постійно спілкувався з дітьми та приймав участь у їх утриманні та вихованні. Стверджує, що позивачка, намагаючись виправдати своє відношення та свою брутальну поведінку, постійно вигадує якісь історії про його особисте життя та поведінку, що дискредитують його серед друзів, батьків, дітей та суспільства. Поширює цю інформацію, підписує в телефонах дітей позивача - батька нецензурними словами, нав`язує дітям образ брутального батька, і вони постійно психологічно напружені під час їх спілкування. Вказує, що через свої нав`язливі ідеї та психологічну нестабільність, всупереч інтересам дітей, позивачка вчинила кримінальний злочин по відношенню до найнятої ним няні для дітей в період, коли покинула їх більш ніж на три дні, на телефонні дзвінки не відповідала, за який обвинувачується за ст.146 КК України.

Стверджує, що, незважаючи на те, що окрім сплати аліментів, він постійно допомагає дітям, позивачка одягає дітям якийсь старий одяг і взуття невідповідного розміру, фотографує, виставляє в соцмережах і коментує як те, що батько не допомагає дітям. Вважає, що позивачка вдається до зловживань та подає: скарги в службу у справах дітей, та до суду про стягнення додаткових витрат, про зміну графіку участі у вихованні дітей, де визначає спільний та рівнозначний характер опіки над ними, користуючись аліментами, як той з батьків, з ким постійно проживають діти. Зазначає, що 01 вересня 2015 року під час проведення святкових заходів присвячених Дню знань на території Бориспільської загальноосвітньої школи № 5, на очах усіх дітей, батьків, вчителів, гостей свята, відповідачка почала жбурляти сирі курячі яйця в його матір - бабусю дітей, проігнорувавши таким чином інтереси дітей та намагаючись завдати йому шкоди всупереч моральним засадам суспільства та етичним правилам поведінки. Вказує, що поведінка позивачки негативно впливає на психоемоційний стан дітей, що в подальшому може призвести до негативних наслідків. На думку відповідача наявні особливі обставини, нездатність матері виховувати дітей в атмосфері любові і моральної стабільності, що обумовлено її психічними розладами, а тому вважає, що з метою встановлення даного стану відповідачки є необхідним проведення судово-психологічної експертизи, призначеної в порядку ст.103 ЦПК України. При цьому зазначає, що незалежно від психічного стану позивачки, вона має право на особисте спілкування з малолітніми дітьми та участь у їх вихованні, а спілкування дітей і батьків є неодмінним елементом їх належного розвитку і виховання, а тому в інтересах дітей, та з метою захистити не лише права як батько, а й права дітей на належне батьківське виховання та спілкування, просить визначити місце проживання дітей з батьком та встановити матері графік участі у спілкуванні з дітьми та вихованні. Оскільки за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року з еього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця і до їх повноліття, в силу вимог ч. 4 ст. 223 ЦК України, разі прийняття рішення про визначення місця проживання дітей з батьком змінюються обставини, які зумовили стягнення з нього щомісячних аліментних платежів, а тому даний обов`язок має бути припинений за рішенням суду. Окрім того, у разі визначення місця проживання дітей з

- 6 -

батьком, саме у позивачки виникає обов`язок відповідно до правил ст. 180 СК України утримувати дітей, а тому, виходячи із приписів ст. 183 СК України, аліменти підлягають стягнгеннню з позивачки на його користь.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_2 . Встановлено графік спілкування дітей з батьком ОСОБА_1 , а саме: кожна перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 09.00 годин ранку до 21.00 годин вечора, а також в інші дні, в тому числі святкові, та половину шкільних літніх, осінніх, зимових та весняних канікул за домовленістю сторін та з урахуванням побажання дітей, зобов`язавши батька ОСОБА_1 забирати та повертати дітей у визначені йому судом дні та час за місцем їх проживання, або іншого узгодженого з матір`ю дітей місця, а також відвідувати з дітьми курси та факультативи чи забезпечувати їх відвідування дітьми, які припадають на ці дні. У задоволенні іншої частини вимог первісного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з батьком та встановлення порядку виховання і спілкування дітей з матір`ю відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовити, а його зустрічний позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, пушенння судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Скарга мотивована тим, що суд помилково взяв до уваги висновок органу опіки і піклування, затверджений рішенням виконкому Бориспільської міської ради від 25 березня 2019 року, який не відповідає вимогам ст.19 СК України, оскільки є необгрунтованим та грунтується на законодавстві, яке не є чинним на території України, а тому не є належним доказом, що підтверджує позовні вимоги позивачки. Так орган опіки і піклування прийшов до висновку рекомендувати визначити місце проживання дітей з позивачкою з урахуванням розгляду та обговорення позовних вимог сторін, заперечень позивачки щодо проживання дітей з батьком та на підставі п.6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року за яким малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише у виключних випадках. Тобто, всупереч вимог ст.19 СК України орган опіки та піклування при складанні висновку не врахував: умови для життя, розвитку та відпочинку дітей з відповідачем, думку самих дітей, а також послався на Декларацію прав дитини від 20 листопада 1959 року, яка не є частиною національного законодавства України. При визначенні місця проживання дітей з матір`ю, суд взяв до уваги обставини, які зазначені в психолого-педагогічних характеристиках дітей, не врахувавши, що дані характеристики грунтуються на інформації, наданій лише однією стороною матір`ю та містять загальний висновок про зв`язок матері з дітьми без урахування фактичних обставин цієї справи, а тому дані характеристики не містять інформацію щодо предмету доказування і не можуть бути належними доказами у цій справі. Згідно ст.161 СК України та судової практики (постанови Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 та від 28 грудня 2020 року у справі № 487/2001/19-ц) під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини в тому числі мають враховуватися моральні якості матері та батька як вихователів, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, зокрема, зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків, притягнення до судової чи адміністративної відповідальності. Залишаючи дітей з матір`ю, суд не врахував, що позивачка 01 вересня 2015 під час свята першого дзвоника на території школи в присутності учнів, їх батьків та вчителів на грунті неприязних стосунків вилила на голову іншої громадянки невідому речовину і ображала останню непристойними жестами.

- 7 -

Окрім того, вироком Бориспільського міськрайсуду Київської області віл 15 жовтня 2019 року по справі № 359/1851/17 встановлено факт вчинення позивачкою злочину у вигляді викрадення особи способом, небезпечним для здоров`я. Також, як вбачається із фотознімків, зроблених позивачкою, діти періодично вдягненні в пошкоджений та зношений одяг, що може вказувати або на недостатній догляд за дітьми з боку позивачки, або в застосуванні психічного насильства до дітей у вигляді примушування до одягання в пошкоджений та зношений одяг та публічного розповсюдження фотокарток дітей в даному одязі. Дані факти вказують, що позивачка може негативно впливати на виховання дітей. Зважаючи на ці обставини, та відмову суду першої інстанції у призначенні експертизи, для повного та об`єктивного вирішення даної справи існує потреба у отриманні висновку судово-психологічної експертизи щодо встановлення впливу особливостей психічного стану позивачки на психічний стан та розвиток дітей. Вважає, що з урахуванням того, що обидві сторони мають житло і створили умови для проживання і розвитку дітей, однак зважаючи на те, що позивачка періодично допускає неналежний догляд за зовнішніш виглядом своїх дітей та розповсюджує фотокартки з таким неналежним зовнішнім виглядом та систематично допускає привселюдні протиправні дії відносно інших осіб, які виражаються в застосуванні психічного та фізичного насильства, що негативно впливає на виховання дітей, яких слід залишити проживати з ним. При цьому відсутність явного бажання дітей проживати з батьком не вказує на саму відсутність такого бажання, враховуючи їх позицію в судовому засіданні щодо однакового відношення до батьків.

Позивачка ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Сторони по справі позивачка ОСОБА_2 і її представник адвокат Лукацька Л.Г., а також відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується судовими повістками, направленими згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на вказані ними електронні адреси та повідомленнями про їх доставлення, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Окрім того, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кузьменко В.О. повідомлений по телефону помічником судді Голубенко О. 26 липня 2022 року о 16 год. 42 хв., що стверджується складеною помічником судді телефонограмою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 , суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що діти проживають з матір`ю, яка створила їм належні умови виховання, забезпечує їх і підстав для зміни вже існуючого порядку, згідно з яким діти проживають з матір`ю, а батько реалізує своє право на участь у спілкуванні з дітьми регулярними побаченнями, судом не встановлено і таке на даний час повністю відповідає інтересам дітей.

При цьому суд взяв до уваги як висновок органу опіки та піклування про рекомендацію визначити місце проживання дітей з матір`ю, так і психолого-педагогічні характеристики дітей, а також врахував надані в судовому засіданні пояснення обох дітей, які демонстрували очевидну прив`язаність до матері і явного бажання змінити існуючий порядок та почати постійно проживати з батьком не виявили.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і

- 8 -

вимогам закону.

Відповідно до ст.124 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно зі ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст.161 СК України якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати їх малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з п.п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка в силу положень ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Із системного тлумачення п.1 ст.3, ст.9 Конвенції, ч.ч.2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний,

- 9 -

розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони із 11 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бориспільського міцськрайонного суду Київської області від 03 березня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що з часу припинення спільного проживання сторін їх малолітні діти проживали та постійно проживають з матір`ю ОСОБА_2 за місцем їх реєстрації на АДРЕСА_2 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року у справі №359/10588/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 листопада 2015 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто на її користь з ОСОБА_1 додаткові витрати на навчання, розвиток та лікування дітей.

Як вбачається з відповіді начальника служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Величко І.П. від 16 березня 2017 року за № 01-14-57, наданою за результатами перевірки за заявами ОСОБА_1 від 20 лютого 2017 року та від 03 березня 2017 року, в результаті проведеної роботи встановлено: малолітня ОСОБА_3 відвідує гурток англійської мови, де мати сплачує за навчання 400 гривень щомісячно; дівчинка займається у музичній школі по класу гітари, оплата 1000 гривень щорічно; малолітній ОСОБА_9 займається на гуртку «Пізнайко» при БДЮТ, де мати сплачую 260 гривень щомісячно, та відвідує гурток англійської мови з оплатою 320 гривень щомісячно; ОСОБА_2 у «Приватбанку» відкрила на ім`я малолітньої ОСОБА_3 картку « Юніор », яку щомісячно поповнює на 200-400 гривень; влітку з 05 по 11 червня 2017 року малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 оздоровлювалися на березі Чорного моря смт.Залізний порт, Херсонської області; взимку з 02 по 06 січня 2017 року діти разом мамою відпочивали в с.Річка Івано-Франківської області, де діти каталися на лижах, купалися в сірководневих чанах, відвідували екскурсії; раз на тиждень мати з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відвідують театри, виставки, циркові вистави; малолітній ОСОБА_9 має плосковальбусну деформацію обох стоп, потребує спеціального взуття, устілок, мати забезпечує дитину спеціальним взуттям та устілками. Фактів нецільового використання коштів не виявлено.

Згідно рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 554 від 05 жовтня 2015 року «Про участь громадянина ОСОБА_1 у вихованні його малолітніх дітей» було визначено ОСОБА_1 наступний порядок спілкування із малолітніми дітьми ОСОБА_11 та ОСОБА_12 : перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця, або в інші дні за домовленістю сторін.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради від 12 січня 2016 року та листа заступника міського голови Бориспільської міської ради Київської області Пасенко Л.В. від 08 лютого 2016 року № Б.0066 за заявою ОСОБА_1 комісією з питань захисту прав дитини було розглянуто питання внесення змін до вищевказаного рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 554 від 05 жовтня 2015 року, проте відповідне рішення на засіданні виконавчого комітету міської ради не набрало необхідної кількості голосів для його прийняття.

- 10 -

Рішення органу опіки та піклування щодо визначення ОСОБА_1 порядок спілкування з дітьми сторонами не оскаржувалося.

Згідно з висновком органу опіки та піклування щодо розв`язання спору між батьками про визначення місця проживання дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_4 про встановлення порядку виховання та спілкування дітей з батьками, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 25 березня 2019 року № 234, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітніх дітей разом з їх матір`ю ОСОБА_2 за місцем її проживання, а порядок спілкування батька з дітьми відповідно до чинного рішення органу опіки та піклування.

За змістом вищевказаного висновку квартира, у якій проживає мати з дітьми, належить на праві власності батьку дітей ОСОБА_1 та відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 11 грудня 2018 року № 93 квартира оснащена усіма необхідними меблями та предметами побуту, для дітей створені належні умови для життя, розвитку та відпочинку.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов громадянина ОСОБА_1 він проживає у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїми батьками. Для малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_9 облаштована окрема кімната, де є місця для сну, шафа для одягу, та місця для приготування уроків. Батько створив усі належні умови для життя, розвитку та відпочинку своїх дітей.

Згідно з наданими довідками, діти навчаються у Бориспільському НВК «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» імені К.Могилка.

Відповідно до витребуваних судом психолого-педагогічних характеристик на учнів закладу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено наступне.

ОСОБА_6 навчається у даному закладі з першого класу у класі з поглибленим вивченням іноземних мов. Мама приділяє достатньо уваги вихованню дитини, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою доньки. Фізичний розвиток учениці відповідає віковій нормі, рівень розвитку психологічних пізнавальних процесів учениці відповідає віковим нормам - середній. Основні риси характеру: спокійна, урівноважена, розсудлива, обачлива, впевнена у собі, уникає конфліктів. Контролює свої вчинки, дії завжди продумані, раціональні, практичні, із сумнівом ставиться до нових ідей, схильна до моралізаторства і повчань. Добре контролює свої емоції і поведінку, намагається доводити будь-яку справу до кінця, цілеспрямована. Орієнтується на зовнішню реальність і додержується загальноприйнятих норм, їй властива деяка обмеженість та увага до дрібниць. Характеризується відвертістю, довірливістю, доброзичливістю щодо інших людей, терпимістю, поступливістю. Замкнута, миролюбива. Має невелике коло друзів. Характеризується емоційно несталою сферою особистості: притаманна часта зміна настрою, чутливість, примхливість, нерішучість, схильність до песимізму. У трудовій діяльності схильна до конструювання і моделювання, постійно бере участь у творчих виставках. Часто бере участь у колективних справах свого класу, проявляє при цьому старанність, має постійне доручення, до якого ставиться відповідально - підключення та налаштування комп`ютерної техніки для проведення уроків. До зауважень дорослих ставиться адекватно. На час обстеження емоційний стан ОСОБА_6 стабільний: всі показники (тривожність, агресивність, фрустрація, ригідність) в межах норми. Рекомендовано: при здійсненні виховних впливів зважати на уразливість психіки дівчини, аналізувати проблеми у спокійні довірливій обстановці, не допускаючи різкої категоричної критики, засуджень, порівнянь з іншими. Має потребу в особливій увазі, теплих відносинах, заохочення навіть за незначні успіхи і досягнення. Зауваження бажано висловлювати наодинці, уникати ситуацій змагань. Створювати умови для самореалізації в цікавих для неї видах діяльності, можливість спілкування з близькими друзями. Розвивати самостійність, даючи підліткові посильні доручення, стимулювати до прояви ініціативи.

- 11 -

ОСОБА_9 навчається у даному закладі з першого класу за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України». Мама приділяє достатньо уваги вихованню дитини, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою сина. Фізичний розвиток учня відповідає віковій нормі, рівень розвитку психологічних пізнавальних процесів ОСОБА_9 відповідає віковим нормам. Має навчальні досягнення середнього рівня. На уроках завжди спокійний. Будь-яке доручення вчителя завжди виконує. З однолітками товариський, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, нагадає перевагу спокійним іграм, вміє підкорятися загальним правилам ігри. Допомагає товаришам, коли його просять. Вміє співчувати. Ввічливий і тактовний з оточуючими. Особливості особистісного розвитку (вади) виражені нижче середнього рівня. Рівень тривожності середній, іноді проявляється почуття настороженості та стурбованості. Вразливість, впевненість в межах норми. Іноді переживає свою неспроможність досягти тих чи інших життєвих цілей, має сумніви у своїх силах та можливостях. У деяких випадках не може впоратися з певними завданнями. Поведінка і взаємовідносини з оточуючими регулюються впевненістю в успіху, в можливості вирішення конфліктів. У виникненні конфліктів дитина частіше схильна звинувачувати інших людей; до критичних зауважень оточуючих ставиться спокійно, без роздратування; похвалу і схвалення схильна сприймати як реально заслужені. Імпульсивність проявляється лише на середньому рівні, біля норми. Як правило учень не схильний діяти без усвідомленого контролю над ситуацією , під впливом зовнішніх обставин чи емоційних обставин. Але в деяких ситуаціях йому може бути притаманна деяка легковажність, квапливість та непродуманість. Агресивність, схильність до нечесної поведінки виражені на низькому рівні. Для нього характерна моральна повноцінність, дотримання соціальних норм та правил поведінки, схильність до асоціальності не виражена. Цінності у сфері соціальної взаємодії виражені на середньому рівні. В цілому учень досить комунікативний, вступає в контакт з іншими людьми без напруження. Соціально активний, бере участь в організації та проведенні різних заходів. Екстернальність учня виражена на низькому рівні, проявляється в схильності особистості приписувати відповідальність за невдалі результати своєї діяльності (чи за недосягнення своїх цілей) зовнішнім силам і факторам, а саме - одноліткам, батькам, випадку, долі. Естетична чутливість середня. Темперамент сильний, врівноважений. Рекомендовано: варто звернути увагу на корекцію рівня комунікації з метою попередження надмірної балакучості та легковажності в спілкуванні. Необхідно спрямовувати ОСОБА_9 на розвиток власної думки і на вміння відстоювати свою точку зору. Бажано як найпродуктивніше проводити час з хлопцем, збагачуючи свій та розвиваючи його внутрішній світ. Але слід бути обережним у вираженні своєї позвали та прихильності, адже надмірний прояв уваги може розвинути надмірне себелюбство, гордовитість, завищити рівень домагань. Необхідно стимулювати активність учня, підтримувати власну довіру та заохочувати його самостійність, проводити вільний час у сумісній діяльності. Та інші рекомендації загального характеру. Також рекомендовано уникати негативних оцінок особистості дитини, не критикувати за прояв дитячості. Приймати її такою, якою вона є, вірити в її успішність. Зазначено, що ОСОБА_9 має бути впевнений у батьківській любові незалежно від своїх сьогоднішніх успіхів та осягнень.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

З пояснень заслуханих в судовому засіданні малолітніх дітей сторін ОСОБА_12 та ОСОБА_4 обставин, які б свідчили відсутність у дітей прихильності до когось із батьків не встановлено.

Діти, повідомили суд, що живуть з матір`ю, проте продовжують бачитися та спілкуватися з батьком, бувати та залишатися на ніч в квартирі, де проживає їх батько ОСОБА_1 та його батьки. Відповіді дітей на питання суду, а також на питання, поставлені їм батьками в судовому засіданні, наглядно свідчать про те, що діти в рівній мірі визнають авторитет батьків, ставляться до них з однаковою теплотою та повагою, при цьому

- 12 -

демонструють очевидну прив`язаність до матері та родинний зв`язок з батьком.

За таких обставин, з урахуванням встановлених по справі обставин, а саме що обоє батьків створили належні умови для проживання та вихованні дітей, а також враховуючи те, що діти проживають з матір`ю, явного бажання змінити існуючий порядок та почати постійно проживати з батьком не виявили, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висночку про відсутність підстав для зміни вже існуючого порядку, згідно з яким діти проживають з матір`ю, а батько реалізує своє право на участь у спілкуванні з дітьми регулярними побаченнями, та вихзначив місце проживання дітей з матір`ю.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково взяв до уваги висновок органу опіки і піклування, затверджений рішенням виконкому Бориспільської міської ради від 25 березня 2019 року, який не відповідає вимогам ст.19 СК України, оскількиорган опіки та піклування при складанні висновку не врахував умови для життя, розвитку та відпочинку дітей з відповідачем, думку самих дітей, а також послався на Декларацію прав дитини від 20 листопада 1959 року, яка не є частиною національного законодавства України, а тому не є належним доказом, що підтверджує позовні вимоги позивачки, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

По-перше, при дачі висновку орган опіки та піклування врахував умови для життя, розвитку та відпочинку дітей у кожного з батьків. За змістом вищевказаного висновку квартира, у якій проживає мати з дітьми, належить на праві власності батьку дітей ОСОБА_1 та відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 11 грудня 2018 року № 93 квартира оснащена усіма необхідними меблями та предметами побуту, для дітей створені належні умови для життя, розвитку та відпочинку.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов громадянина ОСОБА_1 він проживає у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїми батьками. Для малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_9 облаштована окрема кімната, де є місця для сну, шафа для одягу, та місця для приготування уроків. Батько створив усі належні умови для життя, розвитку та відпочинку своїх дітей.

По-друге, сам по собі висновок згідно ст.19 СК України є лише позицією органу опіки та піклування щодо розв`язання спору та не є обов`язковим для суду, як помилково вважає відповідач.

По-третє, рішення суду грунтується не лише на висновку, як намагається тлумачити відповідач, а на сукупності встановлених судом обставин, які вказані в рішенні, в тому числі серед інших доказів враховані і акти обстаження житлових умов дітей та інші обставини, вказані у висновку.

По-четверте, колегія суддів погоджується із доводами щодо помилкового посилання органу опіки та піклування на Декларацію прав дитини від 20 листопада 1959 року, яка не ратифікована Україною і не є частиною національного законодавства. Однак, таке посилання не свідчить про неправильність обстеження і встанолення умов проживання дітей у сторін, які є рівними, як і не свідчить про помилковість висновку органу опіки та піклування, як це намагається подати відповідач.

Доводи апеляційної скарги про помилкове врахування судом обставин, які зазначені в психолого-педагогічних характеристиках дітей, без урахування того, що дані характеристики грунтуються на інформації, наданій лише однією стороною матір`ю та містять загальний висновок про зв`язок матері з дітьми без урахування фактичних обставин цієї справи, а тому дані характеристики не можуть бути належними доказами у цій справі, є надуманими та безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що вказанні психолого-педагогічні характеристики надані освітнім закладомБориспільським НВК «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» імені К.Могилка.

Жодного згадування про те, що позивачка надала якусь інформацію педагогам для

- 13 -

складання характеристих, або тиснула на них, чи вимагала зазначення якихось фактів у характеристиках не встановлено і такі твердження відповідача є бездоказовими.

Відхиляючи дані доводи, колегія суддів враховує, що посилаючись на неналежність даних характеристик як доказів, відповідач не вказав в чому саме неправильність характеристик його дітей, зокрема які риси характеру, схильності чи уподобання його дітей не відповідають дійсності, які саме факти чо особливості поведінки та реакції дітей невірно оцінили або зазначили вчителі та вихователі школи.

При цьому колегія суддів врахуовує, що характеристики стосуються саме особистості дітей сторін та не характеризують поведінку сторін і не містять її оцінки.

Доводи скарги про те, що залишаючи дітей з матір`ю, суд не врахував її моральні якості, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, зокрема те, що позивачка 01 вересня 2015 року під час свята першого дзвоника на території школи в присутності учнів, їх батьків та вчителів на грунті неприязних стосунків вилила на голову іншої громадянки невідому речовину і ображала останню непристойними жестами, а також те, що вироком Бориспільського міськрайсуду Київської області віл 15 жовтня 2019 року по справі № 359/1851/17 встановлено факт вчинення позивачкою злочину у вигляді викрадення особи способом, небезпечним для здоров`я, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

Відхиляючи дані доводи, колегія суддів звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається і це встановлено судом першої інстанції, що між сторонами склалися конфліктні взаємини і негативне ставлення один до одного та очевидні складнощі, які виникають при узгодженні питань, пов`язаних з доглядом та вихованням дітей.

Однак, з пояснень заслуханих в судовому засіданні малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність у дітей прихильності до когось із батьків. Відповіді дітей на питання суду, а також на питання, поставлені їм батьками, сторонами у справі, в судовому засіданні, свідчать про те, що діти в рівній мірі визнають авторитет батьків, ставляться до них з однаковою теплотою та повагою, при цьому демонструють очевидну прив`язаність до матері та родинний зв`язок з батьком.

Отже, ставлення дітей до батьків у справі в повній мірі спростовує доводи сторін, щодо відсутності належної батьківської турботи зі сторони батька ОСОБА_1 та негативного впливу поведінки матері ОСОБА_2 .

При цьому суд першої інстанції вірно врахував, що взаємні образи та надмірна публічність в обговоренні родинних питань, безумовно, негативно впливає на взаємовідносини між сторонами, проте, зважаючи на предмет як первісного так і зустрічного позову (визначення місця проживання дітей), не може враховуватися як обставина, яка надає якійсь із сторін перевагу у вирішенні такого спору.

Також, відхиляючи дані доводи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що особисті конфліктні відносини між батьками не повинні порушувати інтереси дитей та зневажати їх право на спокійне щасливе дитинство та гармонійний розвиток особистості.

Це ж стосується посилань скаржника на те, що, як вбачається із фотознімків, зроблених позивачкою, діти періодично вдягненні в пошкоджений та зношений одяг, що може вказувати або на недостатній догляд за дітьми з боку позивачки, або в застосуванні психічного насильства до дітей у вигляді примушування до одягання в пошкоджений та зношений одяг та публічного розповсюдження фотокарток дітей в даному одязі, що може негативно впливати на виховання дітей, які є необгрунтованими і носять характер припущень.

Посилаючись на вказані обставини відповідач всупереч положенням ч.3 ст.12 ЦПК ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів, у розумінні ст.77-80 ЦПК України, які б підтверджували негативний вплив матері на дітей.

- 14 -

Доводи апеляційної скарги про те, що для повного та об`єктивного вирішення даної справи існує потреба у отриманні висновку судово-психологічної експертизи щодо встановлення впливу особливостей психічного стану позивачки на психічний стан та розвиток дітей необгрунтовані.

Відповідно до положень процесуального закону (статті 102, 103 ЦПК України) для призначення експертизи потрібна наявність сукупності певних умоів, зокрема якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Посилаючись на вказані обставини відповідач всупереч положенням ч.3 ст.12 ЦПК ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів, у розумінні ст.77-80 ЦПК України, які б підтверджували, що позивачка має якісь особливості психічного стану, який у свою чергу впливає на психічний стан та розвиток дітей.

Жодних доказів з цього приводу відповідачем не надано, а тому посилання на наявність у позивачки особливостей психічного стану є бездоказовими та носять характер припущень.

Більше того, такі доводи спростовуються матеріалами справи, з яких не вбачається, що тривале проживання дітей з позивачкою призвело чи призводить до негативного впливу на їх особистість. Цього в тому числі не виявлено і не встановлено ані органами опіки та піклування, ані педагогами закладу, де навчаються діти сторін, які вказали, що діти спокійні і врівноважені.

Як вище вказувалося з пояснень дітей в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність у дітей прихильності до когось із батьків.

Судом встановлено, що діти в рівній мірі визнають авторитет батьків, ставляться до них з однаковою теплотою та повагою, при цьому демонструють очевидну прив`язаність до матері та родинний зв`язок з батьком, що у свою чергу спростовує доводи відповідача про наявність якогось впливу матері на дітей.

Відхиляючи дані доводи про призначення судової експертизи, колегія суддів повторно звертає увагу, що особисті конфліктні відносини між батьками не повинні порушувати інтереси дитей та зневажати їх право на спокійне щасливе дитинство та гармонійний розвиток особистості, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях у аналогічних спорах.

Доводи апеляційної скарги про те, що обидві сторони мають житло і створили умови для проживання і розвитку дітей, однак зважаючи на те, що позивачка періодично допускає неналежний догляд за зовнішніш виглядом своїх дітей та розповсюджує фотокартки з таким неналежним зовнішніш виглядом та систематично допускає привселюдні протиравні дії відносно інших осіб, які виражаються в застосуванні психічного та фізичного насильства, що негативно впливає на виховання дітей, яких слід залишити проживати з ним, при цьому відсутність явного бажання дітей проживати з батьком не вказує на саму відсутність такого бажання, враховуючи їх позицію в судовому засіданні щодо однакового відношення до батьків, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для залишення існуючого порядку і визначення проживання дітей з матір`ю, які не спростовані скаржником.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення первісного позову та відмови у зустрічному позові, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Даючи оцінку доводам відповідаач, викладеним у апеляційній скарзі, зогляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даній постанові, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає

- 15 -

принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: