У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Киніва О.В.,

ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс» про стягнення неустойки за попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки та встановлення земельного сервітуту,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс» 120 000 грн. неустойки за попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки та встановлення земельного сервітуту.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, спір виник щодо майна, а саме земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0193, площею 0,817 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦК України), позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексуУкраїни (далі - ЦК України), майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

ЦК України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.

У розумінні частини 2 статті 331 ЦК України житлові будинки, будівлі, споруди тощо охоплюються поняттям "нерухоме майно". Однак вказаний перелік об`єктів нерухомого майна не є вичерпним.

Так, зокрема, відповідно до статті 5 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" об`єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином, нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, даний позов підлягає поданню за правилами виключної підсудності, тобто за місцезнаходженням майна.

Як зазначається в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного суду у справі №910/6644/18 від 9 вересня 2020 р., виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене та у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, зазначену справу слід передати на розгляд Міжгірському районному суду Закарпатської області за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31-32, 187, 260-261, 353-354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в;

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс» про стягнення неустойки за попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки та встановлення земельного сервітуту передати на розгляд за підсудністю Міжгірському районному суду Закарпатської області (90000, смт Міжгір`я, вул. Шевченка, 99).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Справа підлягає передачі на розгляд іншого суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області І.О. Шепетко