Провадження № 22-ц/801/1677/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 рокуСправа № 127/17413/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді - доповідача: Міхасішина І.В.

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниця цивільну справу №127/17413/22 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до Держави Україна в особі Вінницької обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Новака Дениса Миколайовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року про повернення позовної заяви, постановлену у складі судді Борисюк І. Е.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з позовом до Держави Україна в особі Вінницької обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що документів, які підтверджують повноваження адвоката Новака Д.М. на підписання і подачу позовної заяви і доданих до неї документів до суду, визначених процесуальним законом, до позовної заяви не надано. Отже, позов підписано особою, яка не має права його підписувати.

А тому, з врахуванням приписів п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, наявні підстави для повернення позовної заяви і доданих до неї документів позивачам.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права та за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Новак Д.М. подав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

Апеляційна скарга на підставі статті 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним положенням ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подана адвокатом Новаком Д.М., однак до заяви не додані документи, що підтверджують повноваження адвоката Новака Д.М. на підписання і подачу позовної заяви і доданих до неї документів до суду, визначених процесуальним законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позовна заява підписана безпосередньо позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх представником адвокатом Новаком Д.М.

Суд першої інстанції не врахував, що положення пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України підлягають застосуванню лише у разі, якщо заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. При цьому, судом першої інстанції не взято до уваги, що позовна заява підписана самими позивачами, які наділені процесуальною дієздатністю та можуть виступати позивачами у суді.

Зі змісту ст. 185 ЦПК України випливає, що після отримання позовної заяви суд першої інстанції перевіряє додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 ЦПК України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 175, ч. 7 ст. 177 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зазначена норма, в контексті обставин даної справи, підлягала б застосуванню у випадку, коли б позовна заява взагалі не була підписана самими позивачами, які наділені процесуальною дієздатністю що підтверджується копіями паспортів позивачів, доданих до позовної заяви.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував положення ст.185 ЦПК України та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, у зв`язку з відсутністю у адвоката Новака Д.М. повноважень на підписання позовної зави від імені позивачів ОСОБА_1 та Манойлової Т.М

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Отже, суду слід уникати зайвого і невиправданого надмірного формалізму у застосуванні норм процесуального права, які впливають на саму суть доступу до правосуддя.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з встановлених обставин справи, наданих до апеляційного суду матеріалів, колегія суддів вважає, що передчасна ухвала суду першої інстанції про повернення позову позивачеві, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381,382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Новака Дениса Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: І.М. Стадник

Ю.Б. Войтко