Номер провадження: 22-ц/813/353/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Бондаренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ляха Ігоря Дмитровича на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеса від 01 червня 2021 року про відмову в ухваленні додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , зареєстрованого 27.10.2007 року Другим Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №412. При цьому позивач посилався на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і він не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам (а.с. 1-3).

29 квітня 2021 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 27.10.2007 року Другим Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №412 (а.с. 41-42).

27 травня 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, щодо вирішення питання про відновлення дошлюбного прізвища.

01 червня 2021 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

14 червня 2021 року представник ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року. Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовного того, що спір між сторонами стосовно відновлення дошлюбного прізвища відсутній та того, що дане питання повинно вирішуватись шляхом звернення до відділу ДРАЦС. Апелянт звертає увагу на те, що державна реєстрація в органах РАЦС рішення суду про розірвання шлюбу, ухваленого судом після набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» чинним законодавством не передбачена. Апелянт зазначає, що ухвалене 29.04.2021 року судове рішення не підлягає державній реєстрації в органі РАЦС, а тому виконання вимог суду щодо державної реєстрації ухваленого судового рішення та зміни прізвища під час цієї державної реєстрації не є обґрунтованим. Тому. Апелянт просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року та ухвалити додаткове рішення , яким відновити позивачці ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи сторони до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання стосовно залишення дошлюбного прізвища відноситься до компетенції відділу ДРАЦС. А тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що внесена до суду заява про ухвалення додаткового рішення суду є безпідставною, а відтак правових підстав для її задоволення суд першої інстанції не вбачав.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 27 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрованого 27.10.2007 року Другим Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №412 та відновити позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » після розірвання шлюбу.

29 квітня 2021 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 27.10.2007 року Другим Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №412 (а.с. 41-42).

27 травня 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, щодо вирішення питання про відновлення дошлюбного прізвища.

01 червня 2021 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб.

У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Главою 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 р. за № 52/5, передбачено, що розірвання шлюбу, здійснене судом до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що з аналізу положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що п. п. 22 п. 3 розділу III Правил застосовується лише в разі, коли розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, тобто відповідно до статей 106, 107 СК України.

Таким чином, оскільки розірвання шлюбу не підпадає під випадки, передбачені ст.ст. 106, 107 СК України, то внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян після ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу не потребує окремого звернення сторін до органів ДРАЦу, а отже висновки суду першої інстанції в даній частині є помилковими, а позовна вимога щодо відновлення позивачці дошлюбного прізвища підлягала задоволенню, втім щодо цієї вимоги рішення суду не було прийнято.

В апеляційній скарзі представник апелянта, окрім скасування оскаржуваної ухвали, просив ухвалити додаткове рішення, яким відновити позивачці (апелянту) її дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Таким чином, питання про прийняття додаткового рішення не може вирішуватися апеляційним судом, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції помилково не вирішив питання щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачки, про що нею заявлялося в позовних вимогах, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ляха Ігоря Дмитровича задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеса від 01 червня 2021 року скасувати, заяву про ухвалення додаткового рішення направити до Суворовського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький