Справа №707/1858/22
Провадження №2/707/705/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2022 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойки (пені), індексації і 3 % річних,-
1. Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойки (пені), індексації і 3 % річних.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 04.10.1997 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох синів - ОСОБА_4. , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Прізвища дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були змінені з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », а в подальшому на прізвище « ОСОБА_3 ». Шлюб між позивачем та відповідачем у 2004 році був розірваний. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2004 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_11 по 100 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.01.2004 і до досягнення повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. Відповідач ухилявся від сплати аліментів з 10.01.2004, не піклувався про життя та здоров`я дітей, не дбав про їх фізичний та моральний розвиток, не приймав участі в житті дітей, не надавав коштів на харчування, лікування, оздоровлення, не виконував обов`язки по вихованню дітей, у зв`язку з чим, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.05.2017 ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав. В подальшому, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.04.2019 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі 1000 грн щомісячно, починаючи з 05.12.2018 р. і до закінчення навчання, але не більш ніж досягнення 23 років. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.05.2019 змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягувалися на підставі ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 19 травня 2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. на стягнення у частці, а саме у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
1.2. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачки, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 розірвано 01.04.2004, актовий запис № 286.
Сторони мають двох синів - ОСОБА_4. , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Прізвища дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були змінені з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », а в подальшому на прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси, свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 31.05.2006 та серії НОМЕР_3 від 31.05.2006, свідоцтвами про зміну імені серії НОМЕР_4 від 19.06.2018 та серії НОМЕР_5 від 29.11.2016.
Згідно з копією ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2004 по справі № 22а-906 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 100 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.01.2004 і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону.
Згідно із рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.05.2017 ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно його синів: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.04.2019 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 05.12.2018 р. і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.05.2019 змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягувалися на підставі ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 19 травня 2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. на стягнення у частці, а саме у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

2.2. Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № 52037515 виданої головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Черкаській області Решетняком В.А., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом 11.06.2019 становить 43305,66 грн. У вказаній довідці відсутні будь-які відомості про сплату відповідачем аліментів в період з червня 2016 по червень 2019 року.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № 60319097 виданої старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком С.В., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.08.2022 становить 7527,48 грн. У вказаній довідці зазначено, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження відповідачем за період з травня 2019 року по липень 2022 року сплачено аліментів в розмірі 620,39 грн.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № 60318913 виданої головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Черкаській області Нагорнюком С.В., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.08.2022 становить 43250,59 грн.

2.3. 02.11.2020 та 01.11.2021 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 60318913 було винесено постанови про накладення на ОСОБА_2 двох штрафів в сумі 2400 грн. кожний із урахуванням виправлень.

3. Релевантні джерела права

3.1. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

До 08.07.2017 частина 1 статті 196 СК України встановлювала, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до чинної редакції частин 1, 2 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3.2. Абзацами 2 та 3 частини 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до ч. 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

3.3. Згідно із частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

3.4. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц вказано, що розмір пені за місячним платежем розраховується таким чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

3.5. У постанові Верховного Суду від по справі № 235/4359/16 від 19.09.2019 вказано, що стягнення 3% річних за користування грошима, з яких мали сплачуватися аліменти, в порядку застосування ст. 625 ЦК України неможливо, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України, а саме ст. 196 СК України, яка містить в собі спеціальну відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Вищевказаною постановою було також залишено без змін рішення судів апеляційної та першої інстанції, в яких вони відмовили у стягненні суми індексації аліментів.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд звертає увагу на те, що одним із обов`язкових елементів настання цивільної відповідальності особи за ч. 1 ст. 196 СК України є вина у невиплаті або несвоєчасній виплаті аліментів за рішенням суду або за домовленістю між батьками.

Достовірними є відомості щодо сплати відповідачем аліментів, які викладені у розрахунках заборгованості зі сплати аліментів ВП № 52037515, ВП № 60319097, ВП № 60318913. Згідно із цими відомостями у ВП № 52037515 за період з червня 2016 по червень 2019 заборгованість становить 43305, 66 грн., по ВП № 60319097 за період з травня 2019 по липень 2022 заборгованість становить 7527,48 грн., по ВП № 60318913 за період з грудня 2018 по липень 2022 заборгованість становить 43250,59 грн, тобто за відповідачем утворилася заборгованість у зв`язку із неповною сплатою аліментів в загальній сумі 94083,73 грн.

На думку суду, вина у невиплаті або несвоєчасній виплаті аліментів за рішенням суду може мати місце тоді, коли особа не сплачує аліменти умисно, хоча має можливість їх сплачувати, або ж коли особа не сплачує аліменти внаслідок своєї недбалості, недисциплінованості, відсутності бажання працевлаштуватися, невжиття заходів для отримання доходу, який дозволяє сплачувати аліменти. В будь-якому випадку, винна поведінка особи у невиплаті аліментів за рішенням суду може наступати не раніше дня ухвалення такого рішення, якщо воно звернуте до негайного виконання.

В даному випадку суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, в той час як відповідачем не було надано доказів того, що він здійснював спроби офіційно працевлаштуватися або отримати кредит чи позику з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів, а також не було надано доказів наявності у нього інших дітей та утриманців в період з 2016 року.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає встановленою вину відповідача у неповному та несвоєчасному виконанні рішень суду про стягнення аліментів. Незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено.

4.2. Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обраховуючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд враховує наступне.

По-перше, згідно із чинною редакцією ч. 1 ст. 196 СК України пеня за несвоєчасну сплату аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. На думку суду, це правило хоча і виникло з 08.07.2017, проте згідно із нормами ч. 1 ст. 58 Конституції України підлягає застосуванню до спірних правовідносин з часу настання вини відповідача у невиконанні рішення суду, адже попередня редакція ч. 1 ст. 196 СК України запроваджувала більш жорстку цивільну відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів (без обмеження розміру пені 100 відсотками заборгованості).

В даному випадку розмір заборгованості за період з червня 2016 по червень 2019 ВП № 52037515 становить 43305, 66 грн., за період з травня 2019 по липень 2022 ВП № 60319097 заборгованість становить 7527,48 грн., за період з грудня 2018 по липень 2022 ВП № 60318913 заборгованість становить 43250,59 грн, загальний розмір заборгованості складає 94083,73 грн., а тому пеня за несплату цих сум не може перевищувати цього загального розміру.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для наведення детальних розрахунків пені за прострочення сплати кожного із щомісячних платежів за вказані періоди. В будь-якому випадку, пеня за період з часу виникнення вини відповідача у простроченні, тобто з 01.06.2016, до 01.08.2022 (обчислення державним виконавцем заборгованості по аліментам станом на 01.08.2022) не перевищує суму заборгованості . Це пояснюється тим, що вже через 100 днів прострочення кожного щомісячного платежу сума пені досягає стовідсоткової граничної межі від суми заборгованості (по 1 відсотку на день).

Таким чином, розмір неустойки (пені), який утворився станом на 01.08.2022 та який можливо стягнути з відповідача на користь позивачки за прострочення сплати аліментів, що мали бути сплачені за трьома вищевказаними виконавчими провадженнями, в загальному розмірі досягає розміру позовних вимог в сумі 94083,73 грн.

4.3. Щодо стягнення заборгованості по аліментам.

У відповідності із ч. 3, 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст. 194-197 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається виконавцем. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

В даному випадку, стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача відбувалося на виконання рішень судів. В такому разі законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

Враховуючи, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», то і заборгованість по аліментам стягується державним виконавцем відповідно до положень цього Закону, а не на підставі окремого рішення суду про стягнення заборгованості по аліментам.

Також, суд зазначає, що повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 94470 грн. 83 коп., не підлягають задоволенню.

4.4. Щодо стягнення 3 % річних від простроченої суми, суд виходить з того, що оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України, а саме ст. 196 СК України містить в собі спеціальну відповідальність за прострочення сплати аліментів, то положення ст. 625 ЦК України про відповідальність за порушення грошового зобов`язання на ці правовідносини не поширюється.

У зв`язку із цим, вимоги позивачки про стягнення 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2822,51 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

4.5. Щодо стягнення індексації аліментів суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає обов`язковій індексації державним виконавцем на підставі прямої вказівки статті 184 СК України та ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що індексація розміру аліментів є обов`язковою процедурою та проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів, а обов`язок її проведення покладено на виконавця, а не на суд, то суд приходить до висновку, що доводи позивачки щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача стягнення індексації на заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 32811 грн. 37 коп. не відповідають обставинам справи та положенням закону, а тому не підлягають задоволенню.

В разі, якщо позивачка незгодна із проведеною або непроведеною виконавцем індексацією аліментів та визначеним розміром заборгованості, вона має право оскаржити відповідні дії або бездіяльність у встановленому законом порядку.

4.6. Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і їх необхідно задовольнити в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 94083 грн. 73 коп.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 161/4985/17.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання цього позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 940 грн. 83 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 94083 (дев`яносто чотири тисячі вісімдесят три) 73 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 940 (дев`ятсот сорок) грн. 83 коп. на наступні реквізити - отримувач коштів: отримувач коштів ГУК у Черк.обл./Черкаськ.р-н/22030101, код отримувача 37930566, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0023477, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код платника або серія та номер паспорта), судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський районний суд Черкаської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін