ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5524/22 Справа № 213/2133/18 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Справа № 213/2133/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року, яке ухвалено суддеюЛеонідовою О.В. у смт. Широкому Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (надалі ПрАТ «СК «Уніка»), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 25 серпня 2017 року водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої пошкоджено автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП, автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження.

Крім того, позивач отримав тілесні пошкодження, значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, його було госпіталізовано до лікарні, відбулися негативні зміни в житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційна напруга, наслідком є нераціональне використання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів, ремонт автомобіля).

Посилаючись на викладене, позивач просив суд: стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 77937,27 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, судовий збір в розмірі 879, 77 грн. та витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 2500 грн.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 гривень 00 коп. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 50 гривень 15 копійок.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні його позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затверджене Постановою КМУ №340 від 08.05.1993 року, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортними засобами дійсне протягом тридцяти років з дати його видачі. Так, позивач зазначає, що у нього було посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11.01.2007 року, яке було втрачене та замість якого йому видали посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 27.06.2018 року, а тому висновок суду щодо відсутності у нього права на керування транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди є помилковим. Позивач вважає, що він правомірно керував транспортним засобом, який був йому переданий власником а тому має право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, позивач наполягає на тому, що він не притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів під час оформлення ДТП, що відбулося 25.08.2017 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні його позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в цій частині, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ПрАТ «СК «Уніка» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 25.08.2017 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р74 між м. Кривим Рогом та смт. Широке, рухаючись у напрямку м. Кривого Рогу, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1, пересік її, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який став некерований, виїхав на зустрічне узбіччя та перекинувся. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП України закрито, у зв`язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення (а.с.90).

Згідно з Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д25/02/18 від 19.02.2018 вартість матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору володільцю пошкодженого автомобілю Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цінах на дату 06.02.2018 року, складає 77937, 27 грн. (а.с. 28-59).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та акту про проведення електронних торгів, власником автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 (а.с. 11-14).

ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_5 від 27.06.2018 року (а.с. 191), відомостей про наявність у позивача посвідчення водія станом на дату ДТП - 25.08.2017 року, суду не надано.

Згідно Висновку від 31.08.2017 року, затвердженому начальником Інгулецького ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області встановлено, що 25.08.2017 року до чергової частини Інгулецького ВП КВП надійшло повідомлення від громадян про те, що за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Широківське шосе, біля перехрестя на ж/м Інгулець ДТП без потерпілих. Виїздом СОГ на місце події згідно рапорту УПП, прибувши на місце події, було виявлено ДТП між т/з ВАЗ 2114 ( ОСОБА_2 ) та т/з ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ). Потерпілих під час ДТП не має. Відносно водія ВАЗ-2114 складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та протокол за ст.130 КУпПА, на водія ОСОБА_4 складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с. 24)

Згідно Полісу № АК/1034080 та Додатку №1 до Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 005086/4430/1034080 від 12.12.2016 року, цивільно-правова відповідальнсть власника наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «ВАЗ-211440», державний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «СК «Уніка» ( а.с.142, 210).

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів, що він керував транспортним засобом, станом на дату ДТП - 25.08.2017 року, на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ПрАТ «СК «Уніка» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адже, право на відшкодування такої шкоди належить виключно особі, яка правомірно керувала транспортним засобом.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004року №18-рп/2004 року надано тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (див. висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14).

Аналогічного висновку дійшли Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц, від 03 квітня 2019 року в справі №299/2811/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 300/193/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 607/3007/16-ц, Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, і така практика є сталою.

Отже, позивач ОСОБА_1 буде належним володільцем автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та матиме право на відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням цього транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за умови наявності у нього, станом на час дорожньо-транспортної пригоди, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документу на цей транспортний засіб.

Згідно Висновку від 31.08.2017 року, затвердженому начальником Інгулецького ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області встановлено, що 25.08.2017 року до чергової частини Інгулецького ВП КВП надійшло повідомлення від громадян про те, що за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Широківське шосе, біля перехрестя на ж/м Інгулець ДТП без потерпілих. Виїздом СОГ не місце події згідно рапорту УПП, прибувши на місце події, було виявлено ДТП між т/з ВАЗ 2114 ( ОСОБА_2 ) та т/з Шевроле Авео ( ОСОБА_1 ). Потерпілих під час ДТП не має. Відносно водія ВАЗ-2114 складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та протокол за ст.130 КУпПА, на водія ОСОБА_4 складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с. 24).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, в матеріалах цивільної справи відсутня постанова про притягнення водія автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП, й останній в апеляційної скарзі зазначає, що його не притягували до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів під час оформлення ДТП, що відбулося 25.08.2017 року, що підлягає перевірці, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне витребувати від Криворізького відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області матеріали щодо притягнення водія автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП.

У випадку, якщо водій автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП, не притягувався до адміністративної відповідальності, як про це вказано у Висновку від 31.08.2017 року, затвердженому начальником Інгулецького ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області, надати суду роз`яснення щодо підстав внесення у цей Висновок відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про продовження терміну розгляду даної справи до 26 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, у зв`язку з чим апеляційний суд цією ухвалою інформує учасників справи про дату і місце розгляду справи, який відбудеться без проведення судового засідання.

Керуючись ч.2 ст. 372 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зобов`язати Криворізьке відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області надати на адресу Дніпровського апеляційного суду (м.Кривий Ріг, пр.Дзержинського, 31), у строк до 23 жовтня 2022 року, матеріали щодо притягнення водія автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП (або належним чином завірені копії).

Попередити Криворізьке відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області про його обов`язок надання доказів, витребувані судом, та, у разі неможливості подати зазначені докази, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Попередити Криворізьке відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області про можливість застосування відносно нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними.

Продовжити термін розгляду апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року судом апеляційної інстанції до 26 жовтня 2022 року.

Розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами справи.

Інформацію про рух справи розмістити на офіційному веб-сайті Дніпровського апеляційного суду

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: