Провадження № 22-ц/801/1400/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 рокуСправа № 127/25378/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Євгена Вікторовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про забезпечення позову від 04 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом та встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в :

04 липня 2022 року ОСОБА_2 звернулась в суд з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом та встановлення юридичного факту, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони нотаріальній конторі видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно: квартиру АДРЕСА_1 , дачної земельної ділянки в с. Некрасова Вінницького району Вінницької області, садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 », частину будинку по АДРЕСА_2 , а також заборонити вселятися ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 до закінчення розгляду справи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом заборони Третій вінницькій державній нотаріальній конторі видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно: квартиру АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2022 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про забезпечення позову від 04 липня 2022 року без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тлумачення статей 152, 153 ЦПК України свідчить, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. Суд повинен враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

У заяві про забезпечення позову представник ОСОБА_2 адвокат Вдовцова Л.К. вказує, що між сторонами виник спір щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , частини будинку по АДРЕСА_2 , дачі з земельною ділянкою 5 соток в садовому товаристві «Лісова поляна» в с. Некрасово Вінницького району.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову.

Судом першої інстанції вірно враховано, що між сторонами дійсно виник спір, а заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам, а також є необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Задоволення заяви про забезпечення позову не являється фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача, а лише обмежує його у здійсненні права на отримання свідоцтва про право на спадщину на певний період та відповідно розпорядження спірним майном.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Третій вінницькій державній нотаріальній конторі видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно: квартиру АДРЕСА_1 , обраний спосіб є співмірним із заявленими позовними вимогами щодо необхідності застосування заходів забезпечення, які випливають з фактичних обставин справи та свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що в силу положень статей 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Євгена Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про забезпечення позову від 04 липня 2022 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко С.К. Медвецький