2/465/3074/22
У х в а л а

про залишення без руху

"29" серпня 2022 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення страхового відшкодування, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", в якому просить: - стягнути з ПрАТ "СК "УСГ" страхове відшкодування в розмірі 37135,00 грн., - пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 16034,41 грн., три відсотки річних у розмірі 2811,08 грн., інфляційні втрати у розмірі 11614,90 грн.; - стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн.; - стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 22943,56 грн.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що її слід залишити без руху для усунення недоліків, з наступних підстав.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами першою, третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на Закон України "Про захист прав споживача".

Разом з тим, суд не погоджується з покликаннями позивача, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування", стаття 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов?язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов?язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника.

Таким чином, на підставі аналізу вищевказаних правових приписів та з урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

На підставі викладеного, можна зробити висновок, що положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України "Про страхування" та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України "Про захист прав споживачів" - загальними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-126цс14.

Крім того, пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз?яснено, що оскільки Закон України "Про захист прав споживачів" не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, як потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді. У позовній заяві вказав, що договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів було укладено між відповідачем ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_2 , який є учасником ДТП.

Тому, Закон України "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на спірні правовідносини, які виникли між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_1 .

Оскільки позивач не є стороною вищевказаного договору та споживачем послуг, а Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини, які виникають між споживачем і виробником, виконавцем, продавцем під час продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров?я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики, тому право на відшкодування матеріальної шкоди та отримання страхового відшкодування у останнього виникло на підставі норм ЦК України та Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже, оскільки ОСОБА_1 не є стороною договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, який укладений між відповідачем ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_2 , тому його права як споживача страхових послуг не порушені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2019 року у справі № 212/1101/18.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року складає 2481 гривні.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 заявлено чотири вимоги майнового характеру.

В порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не надано документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, позивачу слід усунути вказані недоліки, сплатити судовий збір у розмірі 3969,60 грн. (992,40 грн.*4) та надати докази його сплати.

Керуючись ст. ст.175,177,185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення страхового відшкодування, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Марків Ю.С.