Справа № 183/5397/22
№ 2-з/183/96/22

У Х В А Л А
02 вересня 2022 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Парфьонова Д.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та застосування його наслідків шляхом повернення сторін в первісний стан, -
01 вересня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та застосування його наслідків шляхом повернення сторін в первісний стан.
Того-ж дня до суду позивачем подано заяву, передану головуючому суддя 02 вересня 2022 року, про забезпечення позову, в якій позивач просить до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та застосування його наслідків шляхом повернення сторін в первісний стан:
- накласти арешт (заборону відчуження) на рухоме майно відповідача ОСОБА_3 , а саме на автомобіль «Hyundai Sonata», номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- заборонити відповідачу ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам переміщати автомобіль «Hyundai Sonata», номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 через державний кордон України та/або до району проведення бойових дій.
Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, заяву про забезпечення позову належить повернути заявнику з огляду на таке.
Згідно з п.4, 5, 6 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:
захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;
пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;
Так, заявляючи про необхідність застосування заходу забезпечення позову у виді арешту, заборони вчинення дій позивачем, в порушення п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України, жодним чином не обґрунтовано необхідності застосування саме таких, а не інших заходів забезпечення.
П. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлює, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
За таких обставин, заявляючи вимогу про визнання договору недійсним та застосування його наслідків шляхом повернення сторін в первісний стан заявник фактично звертається до суду з позовною заявою немайнового та майнового характеру, ціна позову за яким підлягає визначенню, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України і в порушення п. 5 ч.1 ст. 151 ЦПК України, в поданій позовній заяві позивачем не зазначено ціну позову, розраховану відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.
Більш того, в порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, не містить позовна заява і пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.
У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 260 ЦПК України, суд,-
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 02 вересня 2022 року.

Суддя Д.О. Парфьонов