Справа № 308/9267/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 серпня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Бисаги Т.Ю.,

з участю секретаря Зубашкова М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закарпатської обласної прокуратури на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2021 року (у складі судді Сарай А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у вересні 2020 р.

Просив скасувати арешт на його майно, яке накладено в рамках кримінальної справи № 1131501 щодо ОСОБА_1 .

Заявлену вимогу обґрунтував таким.

25.07.2018 р. відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що на його майно накладено арешт (реєстраційний № 3868712). Унаслідок з`ясування обставин стало відомо, що арешт було накладено слідчим у рамках кримінальної справи № 1131501. На неодноразові звернення до правоохоронних органів щодо результату розслідування цієї кримінальної справи конкретної відповіді йому не надходило.

01.02.2018 р. з листа заступника начальника ГУНП в Закарпатській області Пукмана В.О. позивач довідався, що згідно з даними управління інформаційно-аналітичної підтримки УМВС України в Закарпатській області кримінальна справа за № 1131501 закрита слідчим прокуратури Закарпатської області 28.02.2002 р. на підставі ст. 7 КПК України в редакції 1960 року. Проте, на даний час арешт на його майно не знято.

Позивач указує, що кримінальну справу, в межах якої на його майно накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства 28.02.2002 р. на підставі ст. 7 КПК України в редакції 1960 р. і до суду для розгляду по суті цю справу скеровано не було.

Позивач вважає, що бездіяльність правоохоронних органів призвела до грубого порушення його конституційних прав та зумовила звернутися до суду за їх поновленням.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.10.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю: скасовано арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений в рамках кримінальної справи № 1131501, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3868712, зареєстровано: 11.10.2006 11:42:51 за № 3868712 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, 7/1-246, 07.05.2001, Управління внутрішніх справ Закарпатської області, слідче управління.

Указане судове рішення мотивоване необхідністю захисту права власності позивача шляхом скасування арешту на майно.

У апеляційній скарзі Закарпатська обласна прокуратура просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилається на порушення судом норм матеріального права (ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України), процесуального права (ст.ст. 12, 13, 48, 51, 81, 175, 263, 264 ЦПК України) та неврахування висновків ВП ВС у подібних правовідносинах.

Узагальнений і доречний довід скарги зводиться до наступного:

-Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження закриття кримінального провадження саме органами прокуратури Закарпатської області, через що Закарпатська обласна прокуратура не може бути належним відповідачем у справі. Оскільки арешт на майно позивача накладався слідчим управлінням УМВС України в Закарпатській області, то саме воно має бути належним відповідачем у справі.

У письмовому відзиві ОСОБА_1 просить залишити в силі законне рішення суду першої інстанції.

Узагальнені заперечення зводяться до такого:

-Кримінальна справа від часу її порушення і до закриття перебувала під номером 1131501, який присвоює прокуратура (прокурорська підслідність);

-У листі заступника начальника ГУ Національної поліції в Закарпатській області Пукмана В.О. від 01.02.2018 р. чітко зазначено, що згідно з даними управління ІАП ГУНП в Закарпатській області дана кримінальна справа 28.02.2002 р. закрита слідчим прокуратури на підставі ст. 7 КПК України;

-Накладення арешту оскаржується із 2017 р., про що свідчать неодноразові звернення як у прокуратуру області, так і до поліції.

У судовому засіданні прокурор Роман М.С. підтримав скаргу повністю. Представник позивача адвокат Кудільчак О.В., не визнав скарги з підстав, зазначених у письмовому відзиві.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, із таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції узяв до уваги принцип «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи, врахував, що відповідачем не доведено необхідності на цей час перебування майна під арештом і дійшов висновку, що право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування арешту на майно.

При цьому, суд установив наступні факти й обставини.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 132094104, дата формування: 25.07.2018) на майно (об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, усе нерухоме майно), що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3868712, зареєстровано: 11.10.2006 11:42:51 за № 3868712 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, 7/1-246, 07.05.2001, Управління внутрішніх справ Закарпатської області, слідче управління.

Із листа заступника начальника ГУНП в Закарпатській області від 01.02.2018 року видно, що за результатами розгляду звернення до прокуратури Закарпатської області та ГУНП в Закарпатській області щодо зняття заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що накладено слідчими управління УМВС України в Закарпатській області 07.05.2001 р. у кримінальній справі № 1131501, встановлено, що згідно з даними управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП України в Закарпатській області кримінальна справа 28.02.2002 року закрита слідчим прокуратури на підставі ст. 7 КПК України в редакції 1960 р. Для вирішення питання щодо зняття заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна роз`яснено звернутися до органів прокуратури, оскільки рішення про закриття кримінальної справи приймалося їх працівниками, чи до суду в загальному порядку.

За наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 заступником керівника Ужгородської місцевої прокуратури листом від 17.08.2018 р. начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області направлено для розгляду у відповідності до чинного законодавства звернення ОСОБА_1 щодо накладення арешту на майно у кримінальній справі № 1131501, притягнення заявника в якості підозрюваного чи обвинуваченого у вказаній кримінальній справі та з інших питань. Одночасно заявнику роз`яснено, що матеріали вказаної кримінальної справи у архіві місцевої прокуратури не перебувають.

Закарпатською обласною прокуратурою за наслідками розгляду адвокатського запиту від 29.04.2021 р. в інтересах ОСОБА_1 щодо надання інформації або копій процесуальних документів з кримінальної справи № 1131501, зокрема щодо накладення арешту на майно останнього, листом від 31.05.2021 р. повідомлено, що вказана кримінальна справа до архіву Закарпатської обласної прокуратури (прокуратури Закарпатської області) не передавалася, у зв`язку з чим надання запитуваних відомостей та документів є неможливим. Однак, згідно із запитом та доданими до нього документами вказана кримінальна справа була закрита 28.02.2002 р. на підставі ст. 7 КПК України (в редакції 1960 р.). При цьому роз`яснено, що закриття кримінальної справи на підставі ст. 7 КПК України (в редакції 1960 р.) здійснювалося судом, тому для отримання запитуваних відомостей та документів необхідно звернутися до суду.

На заяву позивача про повідомлення дати та результатів розгляду кримінальної справи № 1131501 та надання копії документів про закриття даної справи, а також копії постанови про накладення арешту на майно Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області листом від 15.07.2021 р. повідомлено, що згідно з алфавітним переліком справ (архівними відомостями) в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області дана справа не значиться.

Арешт на спірне майно було накладено під час дії КПК України 1960 р. за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Таким чином, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 р. Проте, положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).

Установлено та не заперечується, що в межах кримінальної справи, що розслідувалася, арешт на майно позивача не скасовано.

Позивач пред`явив позов із підстави необґрунтованого обмеження його права власності постановою слідчого.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19).

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Неоспореними обставинами є наявність арешту на все майно позивача та належність спору до цивільної юрисдикції, а тому ці питання не переглядаються.

Оспорюється лише статус Закарпатської обласної прокуратури як відповідача у спорі.

Довід апеляційної скарги з цього приводу про те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження закриття кримінального провадження саме органами прокуратури Закарпатської області, через що Закарпатська обласна прокуратура не може бути належним відповідачем у справі, не заслуговує на увагу та спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме:

-Листом-відповіддю ГУ НП в Закарпатській області від 01.02.2018 р., з якого видно, що згідно з даними управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Закарпатській області кримінальна справа № 1131501 закрита 28.02.2002 р. слідчим прокуратури на підставі ст. 7 КПК України в редакції 1960 р.;

-Отриманим на запит апеляційного суду листом-відповіддю ГУ НП в Закарпатській області від 24.05.2022 р., згідно з яким відповідно до обліків ГУ НП багатоепізодна кримінальна справа № 1131501 у частині стосовно ОСОБА_1 порушена за ст. 86-1 КК України 1960 р. (розкрадання грошей) та ч.2 ст. 172 КК України 1960 р. (службове підроблення), а 27.11.2001 р. указана кримінальна справа закрита за ст. 6 п.2 КПК України (?) слідчим по розслідуванню ОЗД Децик (а.с.113, 117).

У свою чергу, Закарпатська обласна прокуратура не навела переконливих аргументів у підтвердження неналежності свого статусу як відповідача.

Так, у листах-відповідях від 31.05.2021 р. і від 16.06.2022 р. (на запит Закарпатського апеляційного суду) Закарпатська обласна прокуратура покликається лише на те, що кримінальна справа № 1131501 до архіву прокуратури не передавалась, а закриття кримінальної справи (28.02.2002 р.) на підставі ст. 7 КПК України 1960 р. здійснювалося судом (а.с.59, 127).

Натомість, як видно з листа-відповіді Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2021 р., згідно з алфавітним переліком справ (архівних відомостей) у провадженні Ужгородського міськрайонного суду дана справа не значиться (а.с.65).

Окрім того, у письмових поясненнях у суді першої інстанції представник прокуратури Андрейчик А. пов`язувала неналежність статусу Закарпатської обласної прокуратури як відповідача з відсутністю доказів того, що саме за ініціативи прокуратури накладено арешт на майно позивача (а.с.54), а довід апеляційної скарги вже зводиться до відсутності доказів у підтвердження закриття кримінального провадження саме органами прокуратури Закарпатської області.

За таких обставин колегія суддів вважає, що проаналізований довід апелянта не спростовує висновків суду першої інстанції і не дає підстав для скасування законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Закарпатської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 25 серпня 2022 р.

Судді: