П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 759/935/14-ц

Номер провадження 22-ц/824/8093/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Орел П.Ю.

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2022 року, постановлену під головуванням судді Войтенко Ю.В., у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Якобчука Сергія Михайловича, стягувач ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва зі скаргою у якій, просив визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Якобчука Сергія Михайловича в рамках виконавчого провадження № 42615873, щодо не зарахування ОСОБА_2 раніше сплачених ним в період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року грошових коштів в розмірі 54 706 грн. 52 коп. в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14; зобов`язати державного виконавця ВДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Якобчука Сергія Михайловича: зарахувати ОСОБА_2 раніше сплачені ним в період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року грошові кошти в розмірі 54 706 грн. 52 коп. в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14; здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 42615873, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14, з урахуванням факту сплати боржником в період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року аліментів у розмірі 54 706 грн. 52 коп.

Вказана скарга обґрунтована тим, що на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14 видано виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей. Зазначений виконавчий лист було пред`явлено до виконання 19 березня 2014 року до Білоцерківського МВДВС ЦМУ МЮ, яким було відкрито виконавче провадження № 42615873. Пізніше, боржник ознайомився з матеріалами вищевказаного виконавчого провадження та отримав довідку-розрахунок. Проте, зі змістом вказаної довідки боржник не погодився, у зв`язку з чим, 27 вересня 2021 року звернувся з відповідною заявою до державного виконавця. 01 жовтня 2021 року боржник отримав відповідь № 91466, на подану ним заяву, з якої вбачається, що грошові кошти в сумі 50 976 грн. 83 коп. сплачені боржником в період з січня 2014 року по липень 2021 року не можуть бути зараховані в рахунок сплати аліментів, оскільки надані платіжні документи не містять інформації, що це сплата саме аліментів, а не інших платежів.

Скаржник зазначає, що будь-яких інших цивільно-правових відносин між боржником та стягувачем не існує, тобто кошти у сумі 50 976 грн. 83 коп. були сплачені боржником саме в рахунок сплати аліментів. Таким чином, дії державного виконавця щодо не зарахування сплачених боржником коштів у сумі 50 976 грн. 83 коп. в рахунок сплати аліментів, є неправомірними.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2022 року (а.с. 54-55, т.2) скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії державних виконавців Відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо незарахування сплачених ОСОБА_2 за грошових коштів: 30 квітня 2020 року - 2500,00 грн., 31 травня 2020 року - 2500,00 грн., 30 червня 2020 року - 2500,00 грн., 08 липня 2020 року - 3000,00 грн., 02 серпня 2020 року - 2500,00 грн., 28 серпня 2020 року - 2500,00 грн., 30 вересня 2020 року - 2500,00 грн., 30 жовтня 2020 року - 2500,00 грн., 28 листопада 2020 року - 2500,00 грн., 25 грудня 2020 року - 2500,00 грн., 29 січня 2021 року - 2500,00 грн., 27 лютого 2021 року - 2500,00 грн., 14 березня 2021 року - 4500,00 грн., 27 березня 2021 року - 2500,00 грн., 26 квітня 2021 року - 2500,00 грн., 31 травня 2021 року - 2500,00 грн., 30 червня 2021 року - 2500,00 грн., 08 липня 2021 року - 4000,00 грн. та 31 липня 2021 року - 2500,00 грн. - в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виконавчому провадженні № 42615873 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва № 759/935/14 від 21 березня 2014. Зобов`язано уповноваженого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зарахувати платежі: 30 квітня 2020 року - 2500,00 грн., 31 травня 2020 року - 2500,00 грн., 30 червня 2020 року - 2500,00 грн., 08 липня 2020 року - 3000,00 грн., 02 серпня 2020 року - 2500,00 грн., 28 серпня 2020 року - 2500,00 грн., 30 вересня 2020 року - 2500,00 грн., 30 жовтня 2020 року - 2500,00 грн., 28 листопада 2020 року - 2500,00 грн., 25 грудня 2020 року - 2500,00 грн., 29 січня 2021 року - 2500,00 грн., 27 лютого 2021 року - 2500,00 грн., 14 березня 2021 року - 4500,00 грн., 27 березня 2021 року - 2500,00 грн., 26 квітня 2021 року - 2500,00 грн., 31 травня 2021 року - 2500,00 грн., 30 червня 2021 року - 2500,00 грн., 08 липня 2021 року - 4000,00 грн. та 31 липня 2021 року - 2500,00 грн. - в рахунок сплати ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виконавчому провадженні № 42615873 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва № 759/935/14 від 21 березня 2014 року. Зобов`язано уповноваженого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виконавчому провадженні № 42615873 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва № 759/935/14 від 21 березня 2014 року.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду в частині відмови у задоволенні скарги, 14 червня 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу, у якій, просив ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги скасувати та ухвалити нове судове рішення, про задоволення вимог скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 діяла в інтересах боржника та на виконання його доручення, є необґрунтованим, та спростовується наявною в матеріалах справи копією заяви ОСОБА_6 у якій зазначено, що остання з 10 вересня 2014 року перерахувала кошти, призначені для сплати аліментів від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_6 є рідною сестрою боржника ОСОБА_2 , яка діяла на підставі усного доручення останнього та в його інтересах. Факт родинних відносин ОСОБА_6 та боржника ОСОБА_2 підтверджується долученими до апеляційної скарги доказами, які не могли бути подані до суду першої інстанції у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану. Таким чином, скаржник вважає, що його вимоги в частині зарахування платежів раніше сплачених ним в період з 20 січня 2014 року по 30 березня 2020 року в рахунок сплати аліментів, слід задовольнити.

Скаржник зазначає, що з аналізу розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 23 вересня 2021 року № 86297 та від 16 грудня 2021 року вбачається, що державні виконавці здійснювали розрахунки, та за одні й ті самі періоди спочатку зараховували здійснені ОСОБА_2 платежі, а потім їх не зараховували. Крім того, наявні в матеріалах виконавчого провадження довідка розрахунок по аліментам від 12 березня 2018 року № В-27 та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 15 травня 2021 року № 45553, суперечать один одному.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Шапілов О.О. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Стягувач ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, направивши на адресу суду лист, у якому проти задоволення вимог апеляційної інстанції заперечувала та просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується звітом про доставлення судової повістки-повідомлення на її електронну адресу.

Враховуючи наведене та виходячи з положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи у відсутність осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2022 року оскаржується лише в частині не зарахування платежів сплачених ОСОБА_6 в період з 20 січня 2014 року по 30 березня 2020 року в рахунок сплати аліментів, то виходячи з приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядається судом апеляційної інстанції лише в зазначеній частині.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині зарахування платежів сплачених ОСОБА_6 в період з 20 січня 2014 року по 30 березня 2020 року в рахунок сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 перераховуючи кошти на рахунок стягувача, діяла від імені та в інтересах боржника.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14, стягнуто зі ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2014року і до досягнення старшим сином ОСОБА_4 повноліття та додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 20.01.2014р. (т. І а.с. 35).

На виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року по справі № 759/935/14, 21 березня 2014 року судом видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2014року і до досягнення старшим сином ОСОБА_4 повноліття та додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 20.01.2014р. (т. І а.с. 51).

19 березня 2014 року виконавчий лист № 759/935/14 пред`явлено до виконання до ВДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), з метою виконання якого, відкрито виконавче провадження № 42615873 (т. І а.с. 52-55).

Згідно заяви ОСОБА_6 від 03 березня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у ВП № 42615873, остання починаючи з 10 вересня 2014 року перераховувала кошти призначені для сплати аліментів від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (т. ІІ а.с. 49).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23 вересня 2021 року № 86297, виготовленим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаповал А.В., станом на 30 червня 2021 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 50 976 грн. 83 коп. Із вказаного розрахунку, зокрема, вбачається, що відомості щодо сплати аліментів за березень, червень 2018 року та січень 2019 року, відсутні (т. І а.с. 57-58).

Згідно квитанції № 99 від 25 січня 2019 року, ОСОБА_6 сплачено на рахунок ОСОБА_5 кошти у сумі 2 400 грн., призначення платежу: зарахування на картку (т. І а.с. 95).

Згідно квитанції № 50 від 13 березня 2018 року, ОСОБА_6 сплачено на рахунок ОСОБА_5 кошти у сумі 3 300 грн., призначення платежу: зарахування на картку (т. І а.с. 112).

Згідно квитанції № 78 від 26 червня 2018 року, ОСОБА_6 сплачено на рахунок ОСОБА_5 кошти у сумі 1 900 грн., призначення платежу: зарахування на картку (т. І а.с. 113).

У вересні 2021 року ОСОБА_7 звернувся до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Якобчука Сергія Михайловича (ВП № 42615873) із заявою про зарахування раніше сплачених ним в період з січня 2014 року по липень 2021 року коштів у сумі 50 976 грн. 83 коп. (т. І а.с. 61-62).

Із листа № 91466 від 01 жовтня 2021 року Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Якобчука Сергія Михайловича (ВП № 42615873) вбачається, що грошові кошти у сумі 50 976 грн. 83 коп. не можуть бути зараховані в рахунок сплати аліментів, оскільки надані платіжні документи не містять інформації, що це сплата саме аліментів, а не інших платежів (т. І а.с. 63).

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Так, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 23 вересня 2021 року № 86297, виготовленим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаповал А.В., станом на 30 червня 2021 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів з січня 2014 року, становить 50 976 грн. 83 коп.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що при обчисленні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, державним виконавцем не були зараховані в рахунок сплати аліментів наступні платежі: 30.04.2020 - 2500,00 грн., 31.05.2020 - 2500,00 грн., 30.06.2020 - 2500 грн., 08.07.2020 - 3000 грн., 02.08.2020 - 2500 грн., 28.08.2020 - 2500 грн., 30.09.2020 - 2500 грн., 30.10.2020 - 2500 грн., 28.11.2020 - 2500 грн., 25.12.2020 - 2500 грн., 29.01.2021 - 2500 грн., 27.02.2021 - 2500 грн., 14.03.2021 - 4500 грн., 27.03.2021 - 2500 грн., 26.04.2021 - 2500 грн., 31.05.2021 - 2500 грн., 30.06.2021 - 2500 грн., 08.07.2021 - 4000 грн. та 31.07.2021 - 2500 грн. (том І а.с. 64 - 68).

Вказані платежі, які в загальному розмірі становлять 51 500 грн., суд першої інстанції вважав за необхідне зарахувати в рахунок сплати зобов`язань в порядку виконання судового рішення про стягнення аліментів, що сторонами не оспорюється.

В той же час, поза увагою суду першої інстанції залишилися квитанції № 50 від 13 березня 2018 року (т. І а.с. 112), № 78 від 26 червня 2018 року (т. І а.с. 113) та № 99 від 25 січня 2019 року (т. І а.с. 95) на загальну суму 7 600 грн., які були сплачені сестрою боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та не були зараховані державним виконавцем в рахунок сплати аліментів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно заяви від 03 березня 2018 року у ВП № 42615873, ОСОБА_6 повідомила державного виконавця Білоцерківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про те, що починаючи з 10 вересня 2014 року вона перераховувала кошти, призначені для сплати аліментів, від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 .

З наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що в період з вересня 2014 року по травень 2019 рік ОСОБА_6 систематично перераховувала на користь ОСОБА_2 грошові кошти.

Отже, враховуючи систематичність таких платежів, їх розмір, заяву ОСОБА_6 до державного виконавця про те, що з 10 вересня 2014 року вона перераховувала кошти на прохання свого брата ОСОБА_2 та від його імені, саме як кошти (аліменти) на утримання дітей. Зважаючи на те, що день народження сина боржника - ОСОБА_8 - 14 березня, а доньки Амалії 08 липня, кошти, перераховані на рахунок ОСОБА_5 13 березня, 26 червня 2019 року та 25 січня 2019 року не можуть вважатися подарунками на день народження дітей, про що зазначає стягував.

Колегія суддів вважає, що кошти у загальній сумі 7 600 грн., що перераховані ОСОБА_6 на рахунок ОСОБА_5 за квитанціями № 50 від 13 березня 2018 року, № 78 від 26 червня 2018 року та № 99 від 25 січня 2019 року підлягають зарахуванню в рахунок сплати зобов`язань в порядку виконання судового рішення про стягнення аліментів.

Тобто, загальна сума, яка підлягає до зарахування в рахунок сплати зобов`язань в порядку виконання судового рішення про стягнення аліментів за період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року становить 59 100 грн. (51 500 грн. (кошти, які суд першої інстанції зарахував в рахунок сплати аліментів, що не оскаржується сторонами) + 7 600 грн. (кошти, які суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в рахунок сплати аліментів).

При цьому, у скарзі на дії державного виконавця заявник просить зарахувати в суму заборгованості раніше сплачені кошти за період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року у сумі 54 706 грн. 52 коп.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки загальна сума, яка підлягає зарахуванню в рахунок сплати зобов`язань в порядку виконання судового рішення про стягнення аліментів становить 59 100 грн., проте у вимогах скарги заявник просив зобов`язати державного виконавця зарахувати йому раніше сплачені в період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року кошти у сумі 54 706 грн. 52 коп., а тому виходячи з приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України, наявні підстави для зобов`язання державного виконавця зарахувати ОСОБА_2 раніше сплачені ним у зазначений період кошти в розмірі 54 706 грн. 52 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2022 року - скасувати в частині незадоволених вимог та ухвалити нове судове рішення в цій частині, наступного змісту.

Визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Якобчука Сергія Михайловича в рамках виконавчого провадження № 42615873, щодо не зарахування ОСОБА_2 раніше сплачених ним в період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року грошових коштів в розмірі 54 706 грн. 52 коп. в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14.

Зобов`язати державного виконавця ВДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Якобчука Сергія Михайловича:

зарахувати ОСОБА_2 раніше сплачені ним в період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року грошові кошти в розмірі 54 706 грн. 52 коп. в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14;

здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 42615873, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у справі № 759/935/14, з урахуванням факту сплати боржником в період з 20 січня 2014 року по 31 липня 2021 року аліментів у розмірі 54 706 грн. 52 коп.

Стягнути з Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В.А. Нежура