Справа № 147/775/22
Провадження № 2/147/297/22
УХВАЛА

12 вересня 2022 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Ободівської сільської ради, Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Черкаської області, про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

25 серпня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Ободівської сільської ради, Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Черкаської області, про визнання батьківства.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2022 у справі № 147/775/22 (провадження №2/147/297/22) визначено головуючого суддю Мудрак А.М.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України було надіслано запит щодо реєстрації місця проживання відповідача. Відповідно до отриманої інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч.1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства випливає висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

За загальним правилом територіальної підсудності за вимогами ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, статтею 28 ЦПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема ч.1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Враховуючи наведене вище вважаю, що підсудність справи за вибором позивача, в даному випадку, не може бути застосована, оскільки позивач просить встановити батьківство ОСОБА_1 , тобто позивача по справі, а не відповідача, як зазначено в законі.

Як вбачається з наданої інформації відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Звенигородського районного суду Черкаської області.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку, що вказана справа не підсудна даному суду, оскільки місцезнаходження відповідача зареєстроване за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Тростянецького районного суду Вінницької області.

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, справа підлягає направленню за підсудністю до Звенигородського районного суду Черкаської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 258-261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Ободівської сільської ради, Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Черкаської області, про визнання батьківства, передати на розгляд до Звенигородського районного суду Черкаської області (проспект Шевченка, 12 А, м.Звенигородка, Черкаська область, 20200), за підсудністю.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України https://tr.vn.court.gov.ua/sud0225/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя А.М. Мудрак