Справа № 202/3664/22
Провадження № 2/202/1706/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Доценко С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тарасової К.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса № 17251 від 05.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача на користь відповідача боргу за договором №0512 від 07.05.2012 року, на підставі договору №2241/К про відступлення права вимоги від 07.05.2020 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 05.04.2021 року приватний нотаріус Київського міськрайонного округу Остапенко вчинив виконавчий напис, яким було запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість, що виникла за кредитним договором № №0512 від 07.05.2012 року, як правонаступнику ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору №2241/К про відступлення права вимоги від 07.05.2020 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Вчинення виконавчого напису було зроблено без його інформування та позбавило можливості надати виконавцю необхідні документи. Зазначений виконавчий напис нотаріуса вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Таким чином, нотаріус порушив приписи ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат»щодо обов`язкових умов вчинення виконавчих написів. Позивач зазначає, що на його адресу не надходило жодних вимог від відповідача щодо сплати заборгованості. Із нарахованою сумою заборгованістю позивач не згоден. Просить суд, визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі , які складаються зі сплаченого позивачем судового збору за подання позову в сумі 496.20 грн, за подання заяви про забезпечення позову сумі 496.20 грн., а також витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 7000 гривень, а всього 7992,40 грн.

Ухвалами від 18.10.2021 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та було відкрите провадження у справі в порядку спрощенного позовного провадження без виклику учасників справи. ( а.с.20-23)

Від сторін у встановлений ЦПК строк не надійшло заяв про розгляд справ за участю сторін. Клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи в порядку загального позовного провадження від них не надходило.

Відповідач та треті особи не подали відзив і пояснення на позов у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження строк.

Розглянувши справи на підставі досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, на підставі копії виконавчого напису нотаріуса що 05.04.2021 року приватний нотаріус Київського сільськрайонного округу Остапенко вчинив виконавчий напис , яким було запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість що виникла за кредитним договором № №0512 від 07.05.2012 року, як правонаступнику ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору №2241/К про відступлення права вимоги від 07.05.2020 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» А саме 6097.26 грн заборгованість за тілом кредиту, 4122,83 грн- заборгованість за нарахованми та несплаченими процентами, 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису , на загальну суму 10270 грн. 09 копійок. Зазначений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №17251.

Із тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що виконавчий напис здійснено на підставі ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженогопостановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. ( ас.9 ( зворотній бік)

Як встановлено судом, згідно з копією договору №0512 від 07.05.2012 року 01.09.2014 року між ПАТ «ДельтаБанк» та позивачем укладено кредитний договір ,за яким,банк надав клієнту кредитні кошти, а позивач взяв на себе обов`язок повернути борг з встаноленими процентами за користувння ними (а.с. 8-9)

Відповідно до копії заяви про відкриття виконавчого провадження 19 травня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась з вимогою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №17251 від 05.04.2021 року (а.с.10)

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. відкрито виконавче провадження №65502776 про стягнення з позивача заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса №17251 від 05.04.2021 року на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про початок примусового виконання виконавчого документу (а.с.11)

Таким чином, підставою для відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення став виконавчий документ - оспорюваний виконавчий напис нотаріуса про заборгованість позивача за кредитним договором № №0512 від 07.05.2012 року перед ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів», до якого перейшли права стягувача ПАТ « Дельта Банк» на підставі договору №2241/К про відступлення права вимоги від 07.05.2020 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно дост. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі «Порядок»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. (п. 19 ст. 34 Закону).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення.

З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК, ст. ст.50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить протилежного.

Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При зверненні з позовом позивач не погоджується із зазначеною в виконавчому приписі заборгованістю.

Таким чином нотаріусом порушені вимогист.88 Закону «Про нотаріат» та не додержано обов`язкових умов вчинення нотаріального напису.

Недодержання нотаріусом вищезазначеної умови при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання зазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку.

Висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 0 2липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження№14-278гс 18); від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження№14-706цс19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі №363/568/18 (провадження №61-49018св18), від 03 червня 2020 року у справі №359/8181/18 (провадження№61-22164св19)від 09.09.2020 року у справі №336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20).

Судові витрати по справі складаються із судового збору який, за подання заяви немайнового характеру та заяви про забезпечення позову становить 496.20 грн, за подання позовної та заяви про забезпечення позову сумі 496.20 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача , відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Окрім того позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 7000 гривень , яка підтверджена ордером на надання правничої допомоги б/н від 17.01.2022 року, додатками № 1-2 до договору про надання правничої допомоги ( обсяг наданої правничої допомоги, акт прийому передачі наданої правничої допомоги) та копією прибуткового касового ордеру №5 від 11.07 2022 року ( а.с. 13-17).

Враховуючи, що правнича допомога відповідно до ст. 133 ЦПК відноситься до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до ст.134 ЦПК розрахунок судових витрат на правничу допомогу був наданий суду разом з першою заявою по суті спору, та що, відповідно до положень ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а відповідачем не надане клопотання, відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України про зменшення судових витрат на правничу допомогу, то зазначені судові витрати суд вважає підтвердженими та такими , що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на загальну суму 7992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 510, 512, ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 137,141, 258-259,263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів», треті особи що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 17251 від 05.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» боргу в сумі 10270( десять тисяч двісті сімдесят) гривень 09 копійок за договором №0512 від 07.05.2012 року, на підставі договору №2241/К про відступлення права вимоги від 07.05.2020 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» ( місцезнаходження 01032 м.Київ,вуд Симона Петлюри,буд.30 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), судові витрати по справі в сумі 7992( сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 ( тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30(тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 17.08.2022 року.

Суддя С. І. Доценко