справа № 278/281/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Хоптюк, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

В С Т А Н О В И В :

Заявленими вимогами позивачі просять суд стягнути з відповідача моральну шкоду спричинену смертю близької людини (загинув син та батько позивачів), яка настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявленого зазначили, що смерть сина та батька спричинила сильні душевні хвилювання та інші негативні наслідки пов`язані із цим. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Лабик Р.Р., позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимоги підтримали та просили суд повністю їх задовольнити. Вимоги до даного відповідача заявлено у зв`язку із більшим розміром вимог ніж покриває страхове відшкодування за шкоду даного виду. У рамках іншого судового провадження розглядаються вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до страховика з приводу стягнення моральної шкоди. Позивачу ОСОБА_3 страхове відшкодування повністю сплачено страховиком відповідача в межах ліміту на даний вид.

Представник відповідача, як власника транспортного засобу та роботодавець винуватця пригоди, в судовому засіданні вимоги не визнала повністю та просила відхилити з огляду на наступне. Заявлені обсяги є надто великими. Крім цього, позивачі не довели наявність саме такого обсягу шкоди. При цьому, суду представник відповідача не зазначила обсяг шкоди, якої на її переконання буде достатньо для її компенсації. Суду не надано доказів про наявність родинних зв`язків між загиблим і позивачами. Також, представник відповідача акцентувала увагу на тому, що дана шкода має стягуватись із страховика.

Третя особа, водій винний у виникненні пригоди, будучи належним чином, завчасно та неодноразово проінформованим про існування даного судового спору не з`явився в засідання при вирішенні спору по суті і не надав жодних доказів. Разом з тим дана особа була присутня особисто при підготовці справи до слухання (підготовче судове засідання).

Сторонами не спростовувались фактичні обставини справи щодо причетності транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, винуватості водія у її виникненні, трудових відносин між відповідачем та третьою особою та виконання саме трудових обов`язків на момент її виникнення, а також наявності полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Проаналізував матеріали надані сторонами, допитав свідків, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини.

Позивачі є громадянами України, мають зареєстровані місця проживання, отримували код платника податків.

Відповідач є фізичною особою підприємцем, здійснює діяльність пов`язану із перевезенням пасажирів автомобільним транспортом та має зареєстроване місце проживання в м. Житомирі.

19 жовтня 2021 року судом ухвалено вирок за яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено відповідне покарання. Даним судовим актом встановлено наступне. 8 грудня 2020 року, близько 19 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автобусом в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області порушив ПДР України та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 (син та батько позивачів), який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Порушення водієм вимог ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням пригоди та її наслідками. В даному кримінальному провадженні приймали участь як потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Ілліч Пахтааральського району Чикментської області Республіки Казахстан, помер у віці 53 років ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області.

Померлий проживав разом мамою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_9 (чоловік ОСОБА_1 та батько загиблого) помер у віці 54 років ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 набула громадянство України 11 лютого 2009 року, є пенсіонеркою і потребує утримання та стороннього догляду з 2018 року.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянином України, уродженець м. Житомира та є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Державна реєстрація народження ОСОБА_11 здійснена на підставі ст. 133 СК України тобто за спільною заявою подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 розірвано 2 серпня 2005 року.

ОСОБА_3 є громадянкою України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , а батьками її є ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Позивачка навчається у вищому навчальному закладі в м. Ірпінь.

Позивачі надали страховикові відповідача увесь пакет документів щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку із смертю ОСОБА_7 .

Загиблий на час пригоди перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Свідки, допитані в судовому засіданні за клопотанням представника позивачів, дали показання, якими повідомили суду наступну інформацію. Загиблий від двох шлюбів мав двох дітей, позивачів у даній справі. Третій позивач є його мамою. Реєстрація народження обох дітей здійснювалась за спільним зверненням батьків та за час зареєстрованих шлюбів. Невідповідність у анкетних даних відображених у документах загиблого і документах сина та мами пояснювали не правильним перекладом прізвища після переїзду в Україну. Діти тримали постійний зв`язок із батьком та смерть останнього спричинила їм моральні страждання.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ст. 1167 ЦК України).

Фізична особа відшкодовує шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ст. 1172 ЦК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено та не спростовувалось сторонами, що працівник відповідача, перебуваючи у трудових відносинах, виконуючи трудові обов`язки, керуючи автобусом тобто джерелом підвищеної небезпеки, порушив правила дорожнього руху та вчинив наїзд на пішохода від чого останній загинув на місці пригоди. Також судом встановлено, що належний відповідачу транспортний засіб на якому вчинено згадувану пригоду був застрахованим на день виникнення пригоди. Позивачі заявляючи вимоги про стягнення моральної шкоди визначили її розмір з урахуванням максимального ліміту відповідальності за такий вид шкоди, що підлягає виплаті страховиком. Перед подачею позову звернулись до відповідного страховика із заявами про виплату страхового відшкодування. Такий обсяг фактичних обставин справи та вимоги процесуального та матеріального законодавства, на переконання суду, дають достатні підстави стверджувати про наявність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди за вчинені її працівником дії. Водночас, суд відхиляє, як безпідставні доводи представника відповідача, щодо необхідності стягнення даної шкоди із страховика, оскільки обсяг вимог вище за ліміт даного виду відшкодування. Крім цього, позивачі скористались зверненням до страховика за виплатою відшкодування.

Суд відкидає як безпідставні та направлені на уникнення відповідальності зазначені раніше у даному рішенні доводи представника відповідача з приводу відсутності родинних зв`язків між загиблим та позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_13 . Досліджені раніше та зазначені в рішенні докази, суд вважає, повністю спростовують доводи відповідача в даній частині. Так, надані на дослідження документи видані органом місцевого самоврядування, показання свідків підтверджують саме родинні відносини між даними особами, як мами та сина. Допитані свідки, копії свідоцтва про народження позивача, витяг з державного реєстру, відомості щодо участі у кримінальній справі, як потерпілих, суд вважає, беззаперечно свідчать про родинні зв`язки між загиблим, як батьком та його сином ОСОБА_13 .

Відсутність залученого відповідача у даній справі, як страховика, суд не вважає підставами для відмови у задоволенні позову до страхувальника з огляду на наступне. Позивачі надали належні докази, які свідчать про їх звернення до даної особи за страховим відшкодуванням. Заявлений обсяг вимог, який вочевидь перевищує суму страхового відшкодування за шкоду даного виду тощо спростовує і такі доводи представника відповідача.

Разом з тим, суд частково погоджується з доводами представника відповідача, щодо обсягу заявленої моральної шкоди, яка не в повній мірі доведена відповідачем та не відтворює дійсні понесені позивачами страждання у зв`язку із смертю близької людини, а отже вирішуючи питання про розмір грошової компенсації, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного.

Характер правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також втрата близької людини, яка була сином та батьком позивачів, дає підстави стверджувати, що розміру компенсації за спричинену моральну шкоду такими діями буде достатньо для позивачів в розмірі 500 тисяч матері загиблого та по 300 тисяч його дітям.

Прийняв рішення стосовно заявлених вимог, суд вирішує стягнути з відповідача на користь держави судові витрати пов`язані з розглядом даної справи та від яких позивачі були звільненні під час звернення до суду. Так, з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 16 500 гривень тобто пропорційно задоволеної частини вимог позивачів про стягнення моральної шкоди за ставкою 1,5%. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір".

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) моральну шкоду на користь:

-- ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_2 ) в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень;

-- ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 , код платника податків НОМЕР_3 ) в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень;

-- ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_4 , код платника податків НОМЕР_4 ) в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень.

Стягнути з відповідача на користь держави судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Повне рішення виготовлене 7 вересня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Євген Татуйко