Справа № 462/1800/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Настасяк Х.І.

присяжних Пацули Г.Г.

Ковальчук М.Є.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за заявою ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В :

заявник звернувся до суду із заявою про оголошення особи померлою, покликаючись на те, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 21 липня 1994 року пропав безвісти. З приводу його зникнення вона зверталась у поліцію, а також ОСОБА_3 розшукувала його донька ОСОБА_4 . З 21 липня 1994 року відсутні будь-які відомості про місце перебування ОСОБА_3 , а тому просить оголосити ОСОБА_3 померлим.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловіком ОСОБА_2 , що стверджується свіоцтвом про укладення шлюбу від 08 травня 1975 року НОМЕР_1 . /а.с. 6/

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2013 року ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 33/200 частки будинку АДРЕСА_1 , в якому також зареєстрований ОСОБА_3 /а.с. 8, 11, 12/

У відповідності до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У відповідності до абз. 3 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що діти зниклого ОСОБА_3 були його друзями з дитинства. У 1994 року син ОСОБА_6 повідомив йому, що зник його батько ОСОБА_3 та вони добу його шукали. Однак досі ОСОБА_3 не знайшли, він зник.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що добре знала ОСОБА_3 . У 1994 році він поїхав у село та після цього зник. Досі не повернувся та жодних звісток не надавав.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_3 є її дідом. Вона розшукувала його разом із матір`ю ОСОБА_4 та ходила з нею на телевізійну програму «Жді меня». Крім того, вона з матір`ю звертались в усі органи та установи, які могли б допомогти знайти ОСОБА_3 , однак він зник безвісти, жодної інформації про його місцеперебування після його зникнення не було.

Оцінюючи покази свідків, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

На підставі наведеного, оскільки з місця проживання ОСОБА_3 з 21 липня 1994 року немає відомостей про місце його перебування, суд вважає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід оголосити померлим.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 294, 315, 308 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити повністю.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Львів, померлим від дня набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суддя: А.І.Ліуш

Присяжні: Г.Г.Пацула

М.Є.Ковальчук