ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/1528/20 Номер провадження 22-ц/814/1159/22Головуючий у 1-й інстанції Іващенко С.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

за участю секретаря Гречки Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2021 року та ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2021 року у складі судді Іващенко С.О.

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/25 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.04.2021 залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийнято рішення про те, що вона є позивачем у даній справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/25 частини квартири АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та її представник будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, повторно не з`явилися в судове засідання, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності суду не надано.

У зв`язку з залишенням позову без розгляду, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2021 року скасовано захід забезпечення позову, застосований постановою Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у виді заборони відчуження 1/25 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3

Дана ухвала мотивована тим, що оскільки спір у справі відсутній, позовна заява залишена без розгляду, тому не має необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову у виді заборони відчуження 1/25 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

Не погодившись з даними ухвалами місцевого суду, їх в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду оскаржила ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення місцевим судом норм процесуального права.

Просила ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2021 року скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач та її представник не були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, оскільки наявні в матеріалах справи конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не свідчать про належне повідомлення учасника процесу.

Окрім того, просила скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Сібільової О.В. про скасування заходів забезпечення позову у даній справі відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спір між нею та ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_1 не закінчився, оскільки на ухвалу місцевого суду, якою позовну заяву залишено без розгляду, було подано апеляційну скаргу. Таким чином, скасування заходів забезпечення позову створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Кузнєцова О.Ю. судді: Карпушин Г.Л., Хіль Л.М.

Від представника ОСОБА_3 адвоката Сібільової О.В. до суду надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому просила ухвали місцевого суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.04.2021 року було відновлено провадження по справі, залучено до участі у справі праовнаступника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 та призначено підготовче засідання на 03.06.2021.

У клопотанні представника позивача ОСОБА_4 про поновлення провадження у справі та залучення ОСОБА_1 правонаступником ОСОБА_2 адреса проживанння ОСОБА_1 вказана АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 123).

Вказана адреса місця проживання також зазначена у копії паспорта ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 128), була вказана нею у заяві до П`ятої Харківської міської нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (т.1, а.с. 126), клопотанні до Фрунзенського районного суду м. Харкові від 14.07.2021 (т. 1, а.с. 239) та договорі про надання правових послуг укладеної між нею та адвокатом Марисюк О.Д. (т. 1, а.с. 240-241).

Згідно з протоколом судового засідання Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.06.2021 у зв`язку з неявкою позивача та її представника розгляд справи було було призначено на 05.07.2021, на яке позивач та її представник також не з`явилися.

Судова повістка про виклик в судове засідання призначене на 05.07.2021 була направлена ОСОБА_1 рекомендованим відправленням 16.06.2021 на її адресу проживання, проте конверт повернувся до суду, причиною повернення зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою (т. 1, а.с. 247).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 15.07.2021 року.

В акті складеним секретарем судового засідання Костенко Л.К. 05.07.2021, який також підписаний секретарем судового засідання Гурською С.Ю. та адвокатом Сібільовою О.В., зазначено, що адвокат Чумак Р.В., що є представником позивача ОСОБА_1 після закінчення підготовчого судового засідання у справі відмовився отримувати судову повістку у судове засідання призначене на 15.07.2021 о 10:00 год. для передачі позивачу ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 234).

Судова повістка про виклик в судове засідання призначене на 15.07.2021 була направлена ОСОБА_1 05.07.2021 рекомендованим відправленням на її адресу проживання, проте конверт повернувся до суду, причиною повернення зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою (т. 2, а.с. 1).

12 липня 2021 року від адвоката Чумак Р.В. до суду надійшла заява у якій він вказав, що з 12.07.2021 більше не є представником ОСОБА_1 відповідно до укладеної між ними додаткової угоди про розірвання договору про надання правової допомоги № б/н від 15 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 237).

14 липня 2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про можливість ознайомлення її представника адвоката Марисюка О.Д. з матеріалами справи (т. 1, а.с. 239).

У призначене на 15.07.2021 року судове засідання позивач не з`явилася, розгляд справи було відкладено на 03.08.2021.

Судові повістки про виклик в судове засідання призначене на 03.08.2021 були направлені ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_5 рекомендованим відправленням 15.07.2021, проте конверт адресований ОСОБА_1 повернувся до суду, причиною повернення зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою (т. 2, а.с. 6), а на конверті адресованому ОСОБА_6 причиною повернення вказано за закінченням терміну зберігання (т. 2, а.с. 7).

Згідно з протоколом судового засідання Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 наступне судове засідання судом було призначено на 02.09.2021 у зв`язку з неявкою позивача та її представника.

Судові повістки про виклик в судове засідання призначене на 02.09.2021 були направлені ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_5 рекомендованим відправленням 04.08.2021, проте конверти повернулися до суду, причиною повернення зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою (т. 2, а.с. 2-5).

Згідно з протоколом судового засідання Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.09.2021 у зв`язку з неявкою позивача та її представника розгляд справи було було призначено на 07.10.2021.

Судові повістки про виклик в судове засідання призначене на 07.10.2021 були направлені ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_5 рекомендованим відправленням 02.09.2021, проте конверти повернулися до суду, причиною повернення зазначено за закінченням терімну зберігання (т. 2, а.с. 23-24)

07 жовтня 2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, справу призначено до розгляду на 03.11.2021.

В судове засідання, призначене на 03 листопада 2021 року позивач також не з`явилась, без повідомлення причини неявки, до суду повернувся конверт з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (т.2, а.с. 28)

Про причин неявки позивач та її представник суду не повідомили, заяви про розгляд позову за їх відсутності не подавали, заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів не надходило, тому місцевий суд прийшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі частин першої та другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживпання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

При дослідженні матеріалів справи встанолено, що до суду не надходили заяви від ОСОБА_1 та її представника про зміну місця їх проживання, офіційна електронна адреса позивача та її представника відсутня, тому місцевий суд відповідно до вищевказанаих вимог направляляв судові повістки за останньою відомою судові адресу, таким чином позивач 03.08.2021, 02.09.2021, 03.11.2021 вважається належним чином повідомленою.

Згідно із пунктами 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19 (провадження № 61-16668св21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи».

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2021 року по справі № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20) зазначено, що: «процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. […] У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).

Таким чином, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процессуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Колегія суддів зауважує, що позивач та її представник не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про рух розгляду справи, користуючись засобами поштового зв`язку, офіційним веб-сайтом судової влади України, однак наданими їм процесуальними правами не скористалися. Сам лише факт неотримання кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка поверталася у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року справа № 398/4299/17, від 23 січня 2019 року у справі № 761/15565/16-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 922/1714/18, від 03 червня 2020 року у справі № 318/89/18.

Отже, враховуючи те, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, а саме з березня 2020 року, розгляд справи неодноразово відкладався, позивачка належним чином була повідомлена про призначення справи до розгляду, про дату та час розгляду справи, проте в судові засідання не з`являлася, тому суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що місцевий суд правомірно залишив позов без розгляду, тому ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2021 року ухвалена без порушень вимог закону, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвал суду без змін, а скарг без задоволення.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 376, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2021 року та ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль