Єд.унік. № 243/6912/21
Провадження № 2/243/149/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 вересня 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю

секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Закритого акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також компенсацію за відпустку, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона, у період з 22 січня 1997 року по 04 лютого 2020 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах. При звільненні, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, підприємство з нею не провело розрахунок та їй не виплачена заробітна плата у сумі 9228,51 грн., компенсація за невикористану відпустку у сумі 53970,96 грн.

На даний час заборгованість по заробітній платі не сплачено.

Керуючись ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вважає, що відповідач має виплатити їй середню заробітну плату за період затримки з 05 лютого 2020 року по 02 липня 2021 року, що складає 178 715,16 ( 351 робочих днів * 509,16 грн. - середня заробітна плата).

Просила суд стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», , на її, ОСОБА_1 , користь заборгованість по заробітній платі у сумі 9228,51 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 53970,96 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 178715,16 грн.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані численні судові повістки за останньою відомою адресою місцезнаходження відповідача ДП «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» ПрАТ лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» однак в жодне із призначених судових засідань представник відповідача не з`явився, як не з`явився і до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах.

Представник відповідача не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Відповідно до Ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2022 року вказана справа розглядається з постановленням заочного рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 22 січня 1997 року було прийнято на контрактній основі на посаду інженера по охороні праці санаторію, з окладом 116,83 грн. на місяць. Наказ №09/Л від 22 січня 1997 року.

04 лютого 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади з 04 лютого 2020 року за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Невикористана відпустка складає 106 дні. Крім цього в наказі зазначено, що ОСОБА_1 звільнено за сумісництвом 0,5 ставки посади провідного фахівця з охорони праці 04 лютого 2020 року за угодою сторін згідно ст. 36 п.1 КЗпА України.

Так, в судовому засіданні встановлено, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 05 лютого 2020 року складає 9 228,51 гривень.

Вказані обставини підтверджені Довідкою №06/41 від 05 лютого 2020 року, яку видано Дочірнім підприємством «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з якої вбачається, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 05 лютого 2020 року складає 9 228,51 гривень.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата- це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно- правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття «заробітна плата».

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст.115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлено колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництва трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню, а тому з відповідача Дочірнього підприємства «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» підлягає до стягнення заборгованість по заробітній платі на користь позивачки ОСОБА_1 , яка станом на 05 лютого 2020 року складає 9228,51 грн.

Відповідно до розділу ІІ Постанови КМУ № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 року «період, за яким обчислюється середня заробітна плата» Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Що стосується вимог позивача про стягнення компенсації за невикористану відпустку, то суд приходить до переконання, що вони також підлягають задоволенню.

Так, відповідно до розділу ІІ Постанови КМУ № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 року «період, за яким обчислюється середня заробітна плата» Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У зв`язку із наведеним середня заробітна плата для виплати компенсації за невикористану відпустку становить 509, 16 гривень., тому сума компенсації становить 509,16 грн * 106 днів = 53970,96 гривень.

У відповідності до ч.1 ст. 117 КЗпП України " в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку".

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

Зазначені норми трудового права структурно віднесені до розділу VІІ "Оплата праці" указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

ОСОБА_1 просить стягнути середній заробіток за час затримки за 351 робочих днів, з 05 лютого 2020 року по 02 липня 2021 року

Приписами п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" встановлено, що закінчення строку виплати заробітної плати ( ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку із затримкою його виплати. Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Враховуючи ті обставини, що на теперішній час підприємство не здійснило з позивачем повного розрахунку, то перебіг тримісячного строку звернення до суду не розпочинався.

Також, Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 надано офіційне тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу.

Конституційний Суд України визначив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 116,117, 237-1 цього Кодексу слід розуміти так, що звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці": "Задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення."

Оскільки судом встановлено невиконання відповідачем обов`язку по проведенню розрахунку із звільненим працівником, то таке є підставою для покладення на нього встановленої ст. 117 КЗпП України відповідальності.

Виходячи із засад законодавства, що регулює трудові правовідносини між працівником та роботодавцем, відсутність підстав для її покладення, в т.ч. у визначеному повивачем розмірі такої відповідальності має доводити роботодавець.

Тому з Дочірнього підприємства «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати розрахунку - з 05 лютого 2020 року по 02 липня 2021 року за 351 робочих дня.

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення середньої заробітної плати №100 від 08 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин).

Відповідно до п.8 Постанови КМУ № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 № 1133/0/206-19 в «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2020 рік», у 2020 році робочі дні складали: у лютому, у період з 04 лютого 2020 року 29 лютого 2020 року- 18 робочих дня, березень 21 робочий день, квітень 21 робочий день, травень 19 робочих днів, червень 20 робочих днів, липень 23 робочі дні, серпень 20 робочих днів, вересень 22 робочі дні, жовтень 21 робочий день, листопад 21 робочий день, грудень 22 робочих дні.

Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України від 12.08.2020 № 3501-06/219 «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2021 рік» у 2021 році норма робочого часу складала: у січні 19 робочих днів, у лютому 20 робочих днів, березень 22 робочих днів, квітень 21 робочих днів, травень 18 робочих днів, червень 20 робочих днів, липень з 01 липня 2021року по 02 липня 2021 року 2 робочих днів.

Позивач просить суд стягнути середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку, за 351 робочих дня, а саме за період з 05 лютого 2020 року по 02 липня 2021 року.

Враховуючи розрахунок розміру середньої заробітної плати, проведений відповідно до Постанови КМУ № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 року, загальна сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 05 лютого 2020 року по 02 липня 2021 року складає 178 715, 16 гривень. (509,16 грн. - середньоденна заробітна плата * 351 днів затримки розрахунку при звільненні).

Тобто, виходячи з встановлених по справі обставин, наведених законодавчих норм права та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку підлягають задоволенню в сумі 178 715,16 гривень.

Статтею 168 Податкового кодексу України передбачений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету.

168.1. Оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

168.1.1. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

168.1.2. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до ч. 5 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України Про судовий збір, за подання позовних заяв в порядку цивільного судочинства майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1083-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2 270,00 гривень.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі у повному обсязі, отже з відповідача Дочірнього підприємства «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»підлягає до стягнення на користь держави судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 908,00 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 95, 115, 116 КЗпП України, ст. ст. 14,164,168 Податкового кодексу України, Законом України Про оплату праці, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Законом України Про судовий збір, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Закритого акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» приватного акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість з заробітної плати станом на 05 лютого 2020 року, у сумі 9 228 (дев`ять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 51 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» приватного акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», на користь ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , компенсацію за невикористану відпустку у сумі 53 970 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят) гри вень96 коп., з якої утримати податки та інші обов`язкові платежі.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» приватного акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05 лютого 2020 року по 02 липня 2021 року у сумі 178 715 (сто сімдесят вісім тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 16 коп., з якої утримати податки та інші обов`язкові платежі.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно - курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», судовий збір у розмірі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) до державного бюджету коштів на UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький