Справа № 196/143/22
№ провадження 2/196/205/2022
25 серпня 2022 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
секретаря судового засідання: Харінської Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Китайгородська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Китайгородська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 22.07.2007), який за життя склав заповіт на користь її брата ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 23.04.2015).
Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно: земельна ділянка, площею 1,8337 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №005314 від 10.07.2003.
13 травня 1956 року її батьки зареєстрували шлюб та у них народилися вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її сестра - ОСОБА_8 та після її смерті спадкоємцями є її діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
На день смерті її батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були зареєстровані та постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Також, з батьками був зареєстрований її брат ОСОБА_2 зі своєю сім`єю.
У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона спадщину після смерті матері ОСОБА_6 прийняла, подавши до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
20.12.2021 вона звернулася до деражвного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із наявністю ще одного спадкоємця, який спадщину прийняв.
Зазначає, що вона весь час допомогала батькам і в родині була домовленість, що після смерті батька спадщину приймає брат ОСОБА_2 , а після смерті матері - вона. Однак, на даний час у них з братом виявилися різні інтереси при оформленні спадщини.
На підставі викладеного, прохає визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вищевказане спадкове майно.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Ухвалою суду від 16 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08 червня 2022 року витребувано копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
27 червня 2022 року ухвалою суду закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
10 серпня 2022 року ухвалою суду відмовлено у затвердженні мирової угоди, укладеної між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Китайгородська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом, оскільки умови мирової угоди суперечать закону та є невиконуваними. Судовий розгляд справи продовжено.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви від 07.06.2022, прохав проводити розгляд справи без його участі, погоджується з вимогами позовної заяви та не заперечує, щоб ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_9 матері ОСОБА_6 .
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`вилися, подавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи Китайгородської сільськрї ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, не заперечують проти задоволення позову.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі`визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Суд не може прийняти заяву відповідача про визнання позову, як безумовну та достатню підставу для задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача.
Фактично з наведених вище обставин справи вбачається, що між сторонами відсутній цивільно-правовий спір, а звернення до суду обумовлене бажанням у такий спосіб оформити спадщину, що суперечить засадам цивільного судочинства, яке покликане розв`язувати (вирішувати) спір.
Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із змістом ст. 2 ЦПК України та ст. 129 Конституції України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 22.07.2007, який за життя склав заповіт на користь її брата ОСОБА_2 , відповідача в даній справі (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача та відповідача - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 23.04.2015 (а.с.13).
Також встановлено, що після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно: земельна ділянка, площею 1,8337 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №005314 від 10.07.2003 (а.с.23).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Китайгородської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №121/02-36 від 31.01.2022 та №122/02-36 від 31.01.2022, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та постійно проживала з 20.12.1978 року по день її смерті в АДРЕСА_1 , та разом з нею на день її смерті були зареєстровані та постійно проживали син ОСОБА_2 , відповідач в даній справі, зі своєю сім`єю, окремо мешкає донька - ОСОБА_1 , позивач в даній справі (а.с.15, 16).
За життя померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 заповіту не скаладала.
07.10.2015 року позивач ОСОБА_1 подала до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6 (а.с.55).
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла сестра позивача та відповідача - ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Китайгородською сільською радою Царичанського району 02.02.2022 (а.с.21), після смерті якої спадкоємцями є її діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
12.10.2015 року треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяви про відмову від прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 бабусі ОСОБА_6 (а.с.62, 64).
19.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 подав до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6 (а.с.64).
Отже, як встановлено з матеріалів спадкової справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_6 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після померлої матері, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.
Постановою нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. від 20.12.2021 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку з тим, що у померлої є ще спадкоємець, який прийняв спадщину (а.с.12).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Згідно із частиною 1 статті 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Отже, особа, яка подала заяву про прийняття спадщини або про відмову від неї, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Тобто, за загальним правилом, визначеним в Главах 87, 89 ЦК України, здійснення права на спадкування та оформлення спадкоємців в спадкових правах здійснюється через нотаріуса і лише у тих випадках, коли об`єктивно неможливо спадкоємцеві оформитись в спадкових правах через нотаріуса суд вправі визнати за таким спадкоємцем право власності на майно в порядку спадкування.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Водночас, відповідачу при зверненні із заявою про прийняття спадщини також нотаріусом роз`яснено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, прийняття спадщини має місце у відношенні всього спадкового майна, він не може прийняти одну частку спадщини, а від другої частки відмовитись; що ця заява не може бути йому повернена, але може бути ним відкликана, протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Також, в заяві відповідача про прийняття спадщини ним стверджуєються, що питань, які б залишились незрозумілими чи не роз`ясненими для нього стосовно оформлення його спадкових прав після померлої ОСОБА_6 , немає (а.с.64).
Поміж тим, у матеріалах справи відсутні відомості про звернення відповідача ОСОБА_2 у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1278 ЦК України встановлено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
Таким чином, сторони у даній справі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_6 , які спадщину прийняли у встановленому законом порядку, та їх частки у спадковому майні є рівними.
Стаття 1297 ЦК України передбачає обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З аналізу статей 13, 15, 16 Цивільного кодексу України слідує, що право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено перелік способів захисту цивільних прав, які мають універсальний характер та можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав. Разом з тим, законодавцем передбачено, що такий перелік не є вичерпним та надано право суду захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 3 статті 16). Особа, законне право або інтерес якої порушено, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту. Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Між тим із поданого позову вбачаться, що позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності за нею на спадкове майно за законом в цілому, що не узгоджуються з вище вказаними нормами закону та суперечить засадам цивільного судочинства.
Також суд звертає увагу на ту обставину, що фактично відмова відповідача ОСОБА_2 від прийнятої ним у встановленому законом порядку своєї частки в спадковому майні шляхом визнання позовних вимог суперечить вимогам ст.1273 ЦК України, відповідно до якої заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріуса та у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, про що останньому було роз`яснено нотаріусом при зверненні із заявою про прийняття спадщини.
Подання відповідачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку не порушує права та законні інтереси позивачки, оскільки не позбавляє позивачку права на належну їй частку в спадковому майні, яке вона може реалізувати звернувшись до нотаріуса щодо оформлення належної їй по закону частки в спадковому майні.
Також, суд зауважує, що реалізувати своє право на розпорядження спадковим майном, після його оформлення у встановленому законом порядку, сторони можуть шляхом укладення між собою відповідних договорів в позасудовому порядку, адже відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, суд розглядає справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів осіб, та не уповноважений посвідчувати договори між сторонами, підміняючи функції нотаріуса.
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, але й у доведенні їх переконливості.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено порушення її прав на спадкове майно відповідачем, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмолено повністю, судовий збір покладається на позивача.
Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст.13, 15, 16, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1261, 1268, 1273, 1278, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Китайгородська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом відмовити повністю.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 31.08.2022 року.
Суддя: Д.Г. Костюков