ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1190/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7652/21 Категорія: 305010900 Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Драченка В.В. на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.07.2022 (повний текст складено 22.07.2022, суддя в суді першої інстанції Казидуб О.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на свою користь 37439,00 грн. матеріальної шкоди, 4000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати,посилаючись на те, що 23.09.2021 відповідач спричинила ДТП, внаслідок якої позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди. Частину матеріальної шкоди позивачу відшкодовано страховиком винуватця, отже непокрита страховим відшкодуванням сума має бути стягнута з відповідача, як і завдана моральна шкода.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.07.2022 позовні вимоги у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн., а в задоволенні решти вимог відмовлено. Суд, зокрема, вказав, що ПрАТ СК «Арсенал Страхування» було повністю сплачено страхове відшкодування в межах погодженої позивачем суми, а тому вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, яка входить у межі відповідальності страховика за договором страхування щодо відповідача, є безпідставними.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, представник позивача адвокат Драченко В.В. подав 04.08.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати у вказаній частині та задовольнити позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування вказано на те, що відзив відповідач перед подачею до суду позивачу не направив. Подаючи суду докази, відповідач не порушував питання про продовження строків їх подачі, отже суд протиправно приєднав до матеріалів справи відповіді на адвокатські запити ПрАТ СК «Арсенал Страхування», висновок автотоварознавчого дослідження №130 від 29.09.2021, натомість звіт про оцінку автомобіля від 15.11.2021 до уваги не взяв. Суд не врахував, що у позовній заяві позивач порушував питання і про стягнення франшизи. Різниця між розміром збитків та виплаченим страховим відшкодуванням обумовлена франшизою та врахуванням страховиком при визначенні розміру відшкодування коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого автомобіля. Отже саме відповідач має відшкодувати відповідну різницю висновки ВС від 15.10.2020 справа №755/7666/19, від 02.02.2022 справ №757/54513/19 та від 16.02.2022 справа №709/370/20.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення 37439,00 грн. матеріальної шкоди та 4000,00 грн. моральної шкоди. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У даній справі апеляційним судом переглядаються висновки суду першої інстанції щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, з приводу вирішення яких подано апеляційну скаргу. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, відповідно, судом не переглядається.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 04.06.2011 про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , 23.09.2021 о 07 год. 15 хв. в м. Черкаси, по вул. Митницька, 18, керуючи транспортним засобом «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_3 , перед початком руху не переконалася в безпечності руху, не справилася з керуванням, внаслідок чого здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Зазначені обставини підтверджуються постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.10.2021 (справа №711/6123/21), яка набрала законної сили, та додатковому доказуванню не підлягають в силу вимог ч.6 ст.82 ЦПК України про те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її ухвалено лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідальність водія автомобіля «Toyota C-HR», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/005250503 у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 130000 грн., за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260000 грн. Розмір франшизи 1500 грн.

На обґрунтування заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди, позивачем надано Звіт №А11-12 про оцінку автомобіля від 15.11.2021, складений ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_2 , унаслідок ДТП на 05.11.2021 складає 23313,59 грн. в тому числі ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт.

Відповідно до ремонтної калькуляції №12 від 15.11.2021 вартість ремонту автомобіля «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_2 становить 47077,44 грн.

Позивачем було проведено ремонтні роботи автомобіля «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_2 на суму 42939,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №66 від 19.11.2021, виданою ФОП ОСОБА_5 .

В той же час, на виконання ухвали суду від 13.06.2022, судовим експертом Березовським А.А. надано висновок №130 автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження при ДТП 23.09.2021, складений 29.09.2021 на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до якого, - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Teana» в ДТП 23.09.2021 складає 15299,62 грн.

Також надано протокол огляду транспортного засобу «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_2 від 23.09.2021, який підписано позивачем ОСОБА_1 .

Крім того, згідно листа ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 20.01.2022, - «Страховик та власник транспортного засобу Nissan Teana, р.н. НОМЕР_2 , досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. 12.10.2021 власником транспортного засобу Nissan Teana, р.н. НОМЕР_2 , надано Страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування, де зазначив, що погоджується із розміром страхового відшкодування 9 500,00 грн. Звертаючись із заявою до Страховика, власник транспортного засобу Nissan Teana, р.н. НОМЕР_2 , визначив розмір страхового відшкодування, вказавши його у заяві, тобто погодився на відшкодування Страховиком збитків саме у заявленому розмірі. В даному випадку автотоварознавча експертиза з метою визначення вартості відновлювального ремонту та/або вартості матеріального збитку, заподіяного власникові транспортного засобу Nissan Teana, р.н. НОМЕР_2 , не проводилась, оскільки між Страховиком та потерпілою особою було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. За результатами проведеного розслідування, на підставі заяви власника транспортного засобу Nissan Teana, р.н. НОМЕР_2 , від 12.10.2021 та інших документів стосовно заявленого випадку Страховиком було прийнято рішення та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 8 000,00 грн. (9 500,00 - 1 500,00 (франшиза за полісом).»

Отже погодження та виплата страхового відшкодування позивачу здійснювалась на підставі Висновку №130 автотоварознавчого дослідження від 29.09.2021 з розміром збитків за яким погодився позивач.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що виплаченого йому страхового відшкодування не вистачило для покриття завданих збитків, отже решту збитків має відшкодувати винуватець ДТП, тобто відповідач.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Такі висновки вбачаються з постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі №14-176цс18, а також відображено в постанові ВС від 26.06.2019 у справі №712/7242/16-ц.

За обставин цієї справи позивачу було виплачено у якості страхового відшкодування матеріальної шкоди від пошкодження його транспортного засобу 8000,00 грн. - лист ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 20.01.2022, у той час як ліміт відповідальності вказаного страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/005250503 відповідача в цій справі за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 130 000 грн., відтак, у межах цієї суми, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди мають пред`являтися саме до страховика цивільної відповідальності винуватця ДТП, а не до самої особи, винної у вчиненні відповідного правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі про відшкодування матеріальної шкоди заявлені до неналежного відповідача (до винуватця ДТП, а не до страховика цивільної відповідальності винуватця ДТП) та в їх задоволенні слід відмовити саме з цих підстав, а не з посиланням на недоведеність розміру збитків, як помилково вказав суд першої інстанції в цій справі.

При цьому питання про обґрунтованість заявленої до стягнення суми має вирішуватися судом при розгляді позовних вимог, заявлених саме до належного відповідача, тобто до особи, яка за законом несе зобов`язання з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної потерпілій в ДТП особі внаслідок пошкодження її майна.

Слід відхилити апеляційні посилання скаржника на порушення порядку подання відповідачем відзиву на позов та приєднання до матеріалів справи доказів при розгляді справи судом першої інстанції, адже вказане на правильність вирішення спору у справі не вплинуло.

За пред`явлення позивачем позовних вимог до неналежного відповідача, його доводи щодо обґрунтованості розміру матеріальних збитків від пошкодження автомобіля, наведені в апеляційній скарзі, не дають суду підстав для задоволення позовних вимог, адже оцінювати обґрунтованість заявленої до стягнення суми можна лише після встановлення факту пред`явлення вимог саме до зобов`язаної особи, що в даному випадку не мало місця.

Посилання скаржника на те, що у позовній заяві позивач порушував питання і про стягнення франшизи свого підтвердження при апеляційному перегляді справи не знайшли, оскільки в позовній заяві вимог про стягнення франшизи в розмірі 1500,00 грн. не вказано.

Апеляційні доводи про те, що різниця між розміром збитків та виплаченим страховим відшкодуванням відшкодовується за рахунок винуватця ДТП, з посиланням на відповідну практику ВС, апеляційним судом відхиляються, оскільки такий порядок відшкодування можливий лише в разі не покриття лімітом відповідальності страховика винуватця ДТП завданої потерпілій особі матеріальної шкоди, що за обставин цієї справи не мало місця.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.07.2022 у даній справі слід змінити в частині мотивів відхилення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, виклавши їх в редакції даної постанови апеляційного суду, частково задовольнивши апеляційну скаргу. У решті вимог рішення суду не оскаржувалося, отже і не переглядалося судом апеляційної інстанції.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи залишення позовних вимог без задоволення, витрати позивача на сплату судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції слід залишити за платником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.07.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди змінити в частині мотивів відхилення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, виклавши їх в редакції даної постанови апеляційного суду.

Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 31.08.2022.

Суддя-доповідач

Судді