справа № 492/812/22
провадження № 2-з/492/28/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 вересня 2022 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» про стягнення боргу, -

встановив:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ- ГЕЛІОС» про стягнення боргу.

Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив: заборонити територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районним державним адміністраціям), а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» (); заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, належного на праві приватної власності: Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (), а саме: закладу освіти школа загальною площею 3702.9 кв.м. за адресою: м.Київ, вулиця Кожум`яцька, будинок 12б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (), а саме: земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер: :03:001:0251, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 1.9998 га, кадастровий номер :03:001:0248, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер: :03:001:0246, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер: :03:001:0219, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер :03:001:0254, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0252, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2,0001 га, кадастровий номер :03:001:0250, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0249, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 1,9999 га кадастровий номер :03:001:0247, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0229, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0227, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0222, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0253, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0217, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер :03:001:0220, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер :03:001:0244, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0218, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0245, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0243, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0228, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0226, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2.0002 га, кадастровий номер :03:001:0225, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0224, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0223, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер :03:001:0221, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; квартири загальною площею 277 кв.м., житловою площею 168, 3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; апартамент № 222 трьохповерхового зблокованого дачного котеджу літ. Ж загальною площею 273,9 кв.м., житловою площею 266,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37; квартири загальною площею 402.3 кв.м., житловою площею 185.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; торговельно-допоміжної прибудови, загальною площею 3184,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлових приміщень третього поверху загальною площею 579.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; заборонити державним реєстраторам прав на рухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на рухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо рухомого майна, належного на праві приватної власностіТовариству з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» ().

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір позики від 27 серпня 2021 року, відповідно якого Позикодавець передав, а Позичальник отримав у борг грошову суму у розмірі 25 000 000,00 (двадцять п`ять мільйонів) гривень 00 копійок. Відповідно до п. 2 Договору грошові кошти, які є предметом цього договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього договору. Підписанням цього Договору сторони підтверджують, що не мають один до одного претензій щодо повної передачі грошових коштів за Договором. Згідно п. 3 Договору позики Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві позику, а саме грошові кошти у сумі, передбаченій у п. 1 цього договору, у строк до «26» серпня 2022 року. Грошові кошти повинні бути повернені згідно встановленого сторонами графіку: - 5 000 000,00 гривень (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок - не пізніше 26 жовтня 2021 року; - 5 000 000,00 гривень (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок - не пізніше 26 грудня 2021 року; - 5 000 000,00 гривень (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок - не пізніше 26 лютого 2022 року; - 5 000 000,00 гривень (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок - не пізніше 26 травня 2022 року; - 5 000 000,00 гривень (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок - не пізніше 26 серпня 2022 року. Відповідно до п. 5 Договору позики від 27 серпня 2021 року сторони домовилися, що у разі порушення Позичальником графіку повернення позики, встановленого у п. 3 Договору позики, Позикодавець має право розірвати договір достроково та вимагати повернення грошової суми, передбаченої у п. 1 Договору у повному обсязі та пені у розмірі 0,2 % відсотків за кожен день прострочення повернення грошової суми, в тому числі при порушенні Позичальником графіку повернення позики пеня нараховується з наступного дня такого порушення. Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Договором позики, також 27 серпня 2021 року були укладені договори поруки між позивачем, ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС», де ОСОБА_2 є учасником (засновником) юридичних осіб (зазначене підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань щодо вищезазначених юридичних осіб). Таким чином, ОСОБА_2 та зазначені юридичні особи є солідарними боржниками.

Також, позивач посилається на те, що в порушення графіку, визначеному Договором позики, ОСОБА_2 грошові кошти, взяті в борг за вищевказаним договором позики, позивачу не повернув ані за встановленим графіком, ані у кінцевий строк, визначений договором, внаслідок чого позивач змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом та у позивача є припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідач ОСОБА_2 (позичальник) є власником часток у Статутному капіталі юридичних осіб, що виступили поручителями, що підтверджується Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», ТОВ «ФК «ГЕЛІОС», ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» та в наявний час відсутні будь-які обмеження щодо відчуження або будь-яких інших дій щодо вільного розпорядження ОСОБА_2 належними йому частками у Статутному капіталі зазначених Товариств. Крім того, ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», ТОВ «ФК «ГЕЛІОС», частки у Статутному капіталі яких має відповідач ОСОБА_2 , на праві приватної власності належить вищезазначене нерухоме майно, яке станом на 02 вересня 2022 року його велика кількість знаходиться в іпотеці, внаслідок чого до розгляду позову по суті і ухвалення рішення відповідачі можуть перестати бути власниками зазначеного майна, що призведе до неможливості подальшого виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, позивач зазначив, що заборона здійснення реєстраційних дій щодо частки у статутному капіталі товариства та щодо нерухомого та рухомого майна товариства не позбавляє права власності на таку частку та не обмежує поточну господарську діяльність. Застосування такого заходу забезпечення позову як заборона здійснення реєстраційних дій, не спричинить жодних збитків відповідачам, оскільки вказаний спосіб забезпечення позову спрямований на забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не позбавляє відповідача ОСОБА_2 права власності на частку у статутному капіталі зазначених юридичних осіб та не позбавляє права власності юридичних осіб на належне їм нерухоме та рухоме майно, та не обмежує поточну господарську діяльність зазначених Товариств.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судом не викликалися в судове засідання учасники справи та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи про необхідність забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Згідно з положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії, тощо. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність правовідносин з приводу укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики від 27 серпня 2021 року. Також, судом встановлено, що 27 серпня 2021 року укладено договори поруки між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» та ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» були укладені договори поруки № 1, № 2, № 3 відповідно до умов яких, а саме п. 1.1. Поручитель поручаються перед Позикодавцем за виконання усіх зобов`язань Боржника у їх повному обсязі як солідарний боржники та ОСОБА_2 , відповідач по справі, є власником часток вказаних товариств, у зв`язку з чим ОСОБА_2 та зазначені товариства є солідарними боржниками.

Судом встановлено, що підставами для звернення до суду з зазначеною позовною заявою стало фактичне невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором позики від 27 серпня 2021 року та договорами поруки № 1, № 2, № 3 від 27 серпня 2021 року.

Матеріали справи містять інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до яких вбачається, що вищевказане майно, яким забезпечуються вимоги позикодавця, належить ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» та ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС», на час подання заяви про забезпечення позову не вибуло з їх власності. Також, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС», ОСОБА_2 є власником часток у Статутному капіталі ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» та ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС», що виступали поручителями.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з необхідності дотримання балансу інтересів учасників судового розгляду, дотримання принципів справедливості та розумності, та враховує наскільки заходи забезпечення позову, які пропонує вжити заявник, пов`язані з предметом позову, та наскільки вони співрозмірні позовним вимогам, і яким чином фактично реалізують мету його вжиття. ОСОБА_2 є учасником ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» та власником 100 відсотків частки у Статутному капіталі. ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» є власником 100 відсотків частки у Статутному капіталі ТОВ «ФК «ГЕЛІОС». ОСОБА_2 також є учасником ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» та власником 0,764491 % відсотків частки у Статутному капіталі. Отже, зазначені підприємства, що є поручителями за зобов`язаннями ОСОБА_2 за договором позики на 25 000 000 гривень можуть вільно здійснити відчуження належного їм на праві власності нерухомого майна, що матиме наслідком зменшення вартості статутного капіталу юридичних осіб, внаслідок чого позивач буде позбавлений можливості задовольнити свої вимоги.

Вчинення відповідачами дій спрямованих на реалізацію вказаних вище часток у статутному капіталі ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» та ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» та відчуження зазначеними товариства належного їм на праві власності нерухомого майна, унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Отже, існує ризик того, що частка у статутному капіталі зазначених юридичних осіб, яка належить наразі відповідачам на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, що у свою чергу значно ускладнить або ж взагалі зробить неможливим виконання можливого рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що заявником доведено належними та допустимими доказами те, що майно, яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову, та частки у Статутному капіталі ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», ТОВ «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» можуть бути відчужені, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

З огляду на значну ціну позову, наявність у відповідачів інших судових процесів, наданих заявником доказів ймовірного відчуження об`єктів нерухомого майна, яким забезпечуються вимоги позикодавця та належних їм часток у Статутному капіталі юридичних осіб, у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ухилення відповідачами від виконання взятого на себе обов`язку задовольнити вимоги позикодавця в разі невиконання боржником основного зобов`язання.

При цьому, суд зауважує, що вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна та корпоративних прав юридичних осіб не виключає його з використання, а тому додаткових обмежень крім неможливості його відчуження не існує.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви позивача про забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 , суд також бере до уваги наступні правові висновки.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України», право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява № 22774/93).

Необхідність забезпечення позову має відповідати вимозі пропорційності втручання у право особи цілям, яких потрібно досягти. З одного боку перед судом стоїть завдання гарантувати конституційний та міжнародно-правовий принцип обов`язковості судового рішення в тому, що стосується його виконання, а з іншого повага до права особи мирно володіти своїм майном. Таким чином, метою тесту пропорційності є встановлення способу та ступеню обмеження особи у реалізації його права; до яких саме негативних наслідків призведе таке обмеження, покладене на цю особу.

Не існує вичерпного переліку факторів, які мають бути враховані під час оцінювання судом необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Ці фактори можуть змінюватись, залежно від фактичних обставин справи та характеру відповідного втручання.

Зокрема, при дослідженні питання про відповідність забезпечення позову вимозі пропорційності суд має здійснити оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також необхідно звернути увагу на положення ч. 2 ст. 80 та ст. 89 ЦПК України, відповідно до яких цивільному судочинству загалом, та питанню забезпечення позову зокрема, притаманний стандарт доведення «внутрішнє переконання судді».

Таким чином, вимоги цивільного процесуального законодавства щодо доведення певних фактів як підстав для вжиття заходів забезпечення позову вказують на необхідність їх вжиття у тому випадку, коли наявні в матеріалах справи докази скоріше вказують на ймовірність настання певних обставин, ніж на протилежний висновок.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року справа № 320/3560/18 (провадження № 61-5051св19).

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи позивача, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального закону суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідачів.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року (справа № 61-11274св18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Так, позивач, як фізична особа, має зареєстроване в установленому законом порядку місцезнаходження на території України і суду не надано доказів, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження його майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, суду не надано доказів, які б свідчили про обов`язок суду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, вжити заходів зустрічного забезпечення.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи або за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-158, 258-261, 263, 265, 268, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районним державним адміністраціям), а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» ().

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, належного на праві приватної власності: Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (), а саме:

Закладу освіти школа загальною площею 3702.9 кв.м. за адресою: м.Київ, вулиця Кожум`яцька, будинок 12б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (), а саме:

Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер: :03:001:0251, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 1.9998 га, кадастровий номер :03:001:0248, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер: :03:001:0246, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер: :03:001:0219, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер :03:001:0254, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0252, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2,0001 га, кадастровий номер :03:001:0250, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0249, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 1,9999 га кадастровий номер :03:001:0247, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0229, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0227, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0222, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0253, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0217, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер :03:001:0220, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер :03:001:0244, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0218, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0245, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0243, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0228, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0226, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2.0002 га, кадастровий номер :03:001:0225, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2.0001 га, кадастровий номер :03:001:0224, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:001:0223, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Земельної ділянки площею 1.9999 га, кадастровий номер :03:001:0221, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210;

- Квартири загальною площею 277 кв.м., житловою площею 168, 3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- Апартаментів № 222 трьохповерхового зблокованого дачного котеджу літ. Ж загальною площею 273,9 кв.м., житловою площею 266,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37;

- Квартири загальною площею 402.3 кв.м., житловою площею 185.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- Торговельно-допоміжної прибудови, загальною площею 3184,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- Нежитлових приміщень третього поверху загальною площею 579.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Заборонити державним реєстраторам прав на рухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на рухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо рухомого майна, належного на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ-ГЕЛІОС» ().

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що суд може за вмотивованим клопотанням учасника справи скасувати заходи забезпечення позову; допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Н.Д. Гусєва