Справа № 214/9371/21
2/214/2013/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Фахрієвої А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/371/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,-

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1. Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором б/н від 18.03.2010 року в розмірі 38 518,34 грн. а також понесені судові витрати.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18.03.2010 року. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила той факт, що вона згодна з тим, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним і банком Договір про надання банківський послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідач підтвердила той факт, що вона була повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до Заяви № б/н від 18.03.2010 року позивач отримав кредит який у подальшому було збільшено до 19 000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміни умов кредитування.

ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором і не здійснив повернення кредиту у встановлений строк та не сплатив проценти за користування кредитом. В зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» склала 38 158,34 грн., яка складається з: 31 418,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту 7100,34 грн.

3.Від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не надходив.

Заяви та клопотання учасників справи.

4.Представник позивача до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

5. Від відповідача ОСОБА_1 будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.

7. 05 липня 2022 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цивільної справі № 214/371/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Обставини справи, встановлені судом.

8. 18.03.2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву, в якій зазначено, що ця заява разом з разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві ( а.с.14-15).

9. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.03.2010 року, укладеного між Приват Банком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 117.10.2021 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» склала 38518,34 грн., яка складається з: 31 418,00 грн. заборгованість за тілом кредит; заборгованість за простроченим тілом кредиту 31 418,00 грн., 7100,34 грн. заборгованість за простроченими відсотками. ( а.с. 4-11 зворот).

10.Крім того, представником позивача до матеріалів справи було долучено довіку про надання кредитних карток ( а.с. 12), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування карти оформленої на ОСОБА_1 ( а.с 73) витяг з тарифів та обслуговування кредитних карт «Універсальна» ( а.с. 18), витяг з умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 19-42), виписку за договором № б/н за період 10.09.2013 року 19.10.2021 рік ( а.с. 54-61) та документ без назви підписаний кредитодавцем та споживачем від 27.08.2020 року (а.с. 15-17).

Джерела права й акти їх застосування.

11.За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

12.Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

13.Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

14.Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

15.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

16.Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

17.Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

18.За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

19.Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

20.У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

21.За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

22.За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

23. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

24. Судом встановлено, що 18.03.2010 року ОСОБА_1 , підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. З даної анкети-заяви від 18.03.2010 року вбачається, що відповідач виявила бажання оформити «дебетову особову карту».

Дебетова картка - банківська платіжна картка, що використовується для оплати товарів та послуг, отримання готівки в банкоматах. Така картка дозволяє розпоряджатися коштами в межах доступного залишку на розрахунковому рахунку, до якого вона прив`язана.

Кредитна карта банківська платіжна картка, призначена для здійснення операцій, розрахунки за якими здійснюються виключно за рахунок коштів, наданих банком клієнту в межах встановленого ліміту відповідно до умов кредитного договору.

Кредитна і дебетова картки це дві принципово різні види платіжних інструментів, кожний з який має власні особливості і характеристики.

Основна різниця вказаних видів платіжних карт полягає у джерелі фінансів. Кредитна картка відкривається для використання коштів, наданих банком. Дебетова - для використання особистих коштів.

З ч. 2 розділу ІІІ Постанови № 705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням платіжних засобів», зокрема, вбачається, що залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням електронних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми. Дебетова платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу в межах залишку коштів, що обліковуються на його рахунку. З аналізу вищевказаного розділу вбачається, що дебетова картка - це різновид банківської платіжної картки, яка призначена для оплати, зокрема, товарів та послуг у тому числі з використанням електронних терміналів, отримання готівки, здійснення інших операцій, доступних у меню банкомата чи установі банку.

25.Таким чином, за Анкетою-заявою, підписаною відповідачем 18.03.2010 року, відповідач мала отримати дебетову картку, яка дозволяє використовувати кошти доступного залишку депозитного рахунку, на основі якого вона емітована, а відтак, в даному випадку не можна застосовувати норми, які регулюють правовідносини в сфері кредитування.

26.За таких обставин, суд не приймає твердження представника позивача, що відповідно до виявленого клієнтом бажання було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначеній у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, оскільки відповідач, підписуючи анкету-заяву, виявила намір оформити «дебетову особову карту».

27. Хоча анкета-заява містить запис про те, що відповідач ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, проте, зазначене не свідчить про автоматичне виникнення кредитних зобов`язань у ОСОБА_1 перед банком.

Матеріали справи не містять кредитного договору або анкети-заяви від 18.03.2010 б/н, на який посилається банк у своєму позові, що засвідчували б бажання ОСОБА_1 отримати кредитні кошти на умовах дії кредитних карт, а також відповідних доказів про отримання відповідачкою кредитних коштів саме за цим договором.

28. Довідка банку з інформацією щодо номерів отриманих карток із зазначенням дати відкриття та терміну дії карток, не можуть вважатись належними та достовірними доказами укладення кредитного договору в розумінні ст. 77, 79 ЦПК України.

29. Факт видачі кредитної картки на встановлення кредитного ліміту позивачем не підтверджений.

30. Посилання банку в позовній заяві на фактичне користування відповідачкою кредитними коштами з використанням отриманих кредитних карток, що підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунках відкритих на її ім`я, суд не бере до уваги, оскільки вказане не свідчить про наявність між сторонами кредитних правовідносин, за відсутності доказів укладення саме кредитного договору, погодження сторонами всіх істотних умов договору. Факт користування відповідачем кредитною лінією та часткове погашення коштів не свідчить про погодження та укладання умов кредитного договору, про достеменну обізнаність останньої, як це передбачено вимогами законодавства, про суму кредитного ліміту, умови зміни розміру такого ліміту, порядку та розміру нарахування відсотків, тощо. Отже, сам по собі факт користування такими коштами не породжує виникнення між сторонами кредитного зобов`язання, а має іншу правову природу.

31. Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних відносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

32. Отже, з огляду на те, що відповідач є споживачем послуг, саме на банк покладається обов`язок дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні правочину з певним обмеженням дії принципу свободи цивільного договору зі сторони кредитора.

33. Виходячи із встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору не надано, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрати.

34. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00грн. (а.с.1).

35. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг б/н від 18.03.2010 року в розмірі 38 518,34 грн. станом на 17.10.2021 року відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», вул. Грушевського, буд. 1 д, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.Б.Малаховська