ПОСТАНОВА

іменем України

16 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 384/295/20

провадження № 22-ц/4809/901/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Згода»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2022 року у складі судді Сорокіної О.О.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» (далі по тексту ТОВ «Згода») про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі (т.1 а.с.1-8). В обґрунтування позову посилалася на те, що між нею та відповідачем 17 березня 2011 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,5993 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, строком на 10 років та зареєстровано 05 квітня 2012 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №01148, тобто строком дії до 05 квітня 2022 року. У травні 2020 року позивачу стало відомо з витягу Державного земельного кадастру, що кінцевий строк дії речового права не до 05 квітня 2022 року, а до 05 квітня 2052 року, який було змінено на підставі додаткової угоди від 21 грудня 2017 року. Вказала, що зазначену додаткову угоди позивач не підписувала, волевиявлення на її укладання не мала. Посилаючись на зазначені обставини просила суд: визнати недійсною додаткову угоду від 21 грудня 2017 року до договору оренди землі від 17 березня 2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 квітня 2012 року за №01148, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» щодо земельної ділянки загальною площею 3,5993 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав 07 квітня 2018 року, номер запису про інше речове право: 25724077; достроково розірвати договір оренди землі від 17 березня 2011 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 квітня 2012 року за №01148, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» щодо земельної ділянки загальною площею 3,5993 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав 07 квітня 2018 року, номер запису про інше речове право:25724077.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 01 липня 2020 року по справі №384/301/20, провадження № 2/384/95/2020 відкрито провадження (т.1 а.с.46).

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Згода» про визнання договору оренди недійсним (т.2 а.с.1-8). В обґрунтування позову посилалася на те, що між нею та відповідачем 17 травня 2016 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,7665 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:2006, строком дії до 17 травня 2023 року, тобто на 7 років. У травні 2020 року позивачу стало відомо з витягу Державного земельного кадастру, що кінцевий строк дії речового права не до 17 травня 2023 року, а до 21 грудня 2046 року. Вказує, що відображений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень договір оренди землі суперечить її волі, оскільки позивач не підписувала такий договір оренди строком дії речового права на 30 років. Посилаючись на зазначені обставини просила суд: визнати недійсним договір оренди землі від 17 травня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода», строком дії на 30 років, щодо земельної ділянки загальною площею 4,7665 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:2006, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 22 серпня 2018 року, номер запису про інше речове право: 18192017.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2020 року по справі №384/304/20, провадження № 2/384/96/2020 було відкрито провадження (т.2 а.с.31).

15 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням вказаної заяви. Просила скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ «Згода» () на земельну ділянку площею 4,7665 га, кадастровий номер :03:000:2006 (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18192017 від 21 грудня 2016 року), проведену на підставі договору оренди землі від 17 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» на земельну ділянку загальною площею 4,7665 га, кадастровий номер :03:000:2006. Стягнути з ТОВ «Згода» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі (т.2 а.с.57-60). Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2020 року змінено предмет позову у цивільній справі №384/304/20, провадження №2/384/96/2020, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» (т.2 а.с.69-72).

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Згода» про визнання договору оренди недійсним (т.3 а.с.1-8). В обґрунтування позову посилалася на те, що між нею та відповідачем 15 травня 2014 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,2296 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:2843, строком дії до 15 травня 2021 року, тобто на 7 років. У травні 2020 року позивачу стало відомо з витягу Державного земельного кадастру, що кінцевий строк дії речового права не до 15 травня 2021 року, а до 22 серпня 2026 року. Вказує, що відображений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень договір оренди землі суперечить її волі, оскільки позивач не підписував такий договір оренди зі строком дії речового права на 10 років. Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 15 травня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода», строком дії на 10 років, щодо земельної ділянки загальною площею 3,2296 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000: 2843, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 22 серпня 2016 року, номер запису про інше речове право:16183189.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2020 року по справі №384/305/20, провадження № 2/384/97/2020 відкрито провадження (т.3 а.с.36-38).

15 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням вказаної заяви. Просила скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ «Згода» на земельну ділянку площею 3,2296 га, кадастровий номер :03:000:2843 (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16183189 від 22.08.2016), проведену на підставі договору оренди землі від 15 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» на земельну ділянку загальною площею 3,2296 га, кадастровий номер :03:000:2843. Стягнути з ТОВ «Згода» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі (т.3 а.с.61-64). Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2020 року змінено предмет позову у цивільній справі №384/305/20, провадження №2/384/97/2020, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» (т.3 а.с.73-76).

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі (т.4 а.с.1-9). В обґрунтування позову посилалася на те, що між нею та відповідачем 17 березня 2011 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2317 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, строком на 10 років та зареєстровано 05 квітня 2012 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №01149, тобто строком дії до 05 квітня 2022 року. У травні 2020 року їй стало відомо з витягу Державного земельного кадастру, що кінцевий строк дії речового права не до 05 квітня 2022 року, а до 05 квітня 2052 року, який було змінено на підставі додаткової угоди від 23 червня 2016 року. Вказала, що зазначену додаткову угоди позивач не підписувала, волевиявлення на її укладання не мала. Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсною додаткову угоду від 23 червня 2016 року до договору оренди землі від 17 березня 2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 квітня 2012 року за №01149, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» щодо земельної ділянки загальною площею 2,2317 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав 07 квітня 2018 року, номер запису про інше речове право: 15684445; достроково розірвати договір оренди землі від 17 березня 2011 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 квітня 2012 року за №01149, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» щодо земельної ділянки загальною площею 3,5993 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав 07 квітня 2018 року, номер запису про інше речове право:15684445.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 01 липня 2020 року по справі №384/295/20, провадження № 2/384/94/2020, відкрито провадження (т.4 а.с.43-45).

30 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відмову від частини позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди від 23 червня 2016 року до договору оренди від 17 березня 2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 квітня 2012 року за №01149, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» щодо земельної ділянки загальною площею 2, 2317 га, розташованої на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав 28 липня 2016 року, номер запису про інше речове право:15684445, оскільки вказана позовна вимога про визнання недійсною додаткової угоди з підстав відсутності волевиявлення не є належним способом захисту порушеного права та охоронюваного законом інтересу. Також просила повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 420 грн 40 коп на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України. (т.4 а.с.100-101).

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року по справі №384/295/20, провадження № 2/384/94/2020, прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі в частині визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною у зв`язку з відмовою позивача від позову (т.4 а.с.100-101).

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про розірвання договору оренди землі (№384/295/20, провадження №2/384/94/2020), з цивільними справами за позовами: ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі (№384/301/20, провадження №2/384/95/2020); ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про скасування державної реєстрації права оренди (№384/304/20, провадження №2/384/96/2020); ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про скасування державної реєстрації права оренди (№384/305/20, провадження №2/384/97/2020). Об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер справи 384/295/20, номер провадження 2/384/94/2020 (т.4 а.с.131-133).

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2020 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 до від позову в частині позовних вимог до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі в частині визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, у зв`язку з відмовою позивача від позову (т.5 а.с.43-45).

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду (т.6 а.с.214-215).

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача та залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 :

- про розірвання договору оренди землі від 17 березня 2011 року зареєстрованого у відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 квітня 2012 року за №01148, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» щодо земельної ділянки загальною площею 3,5993 га на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0269, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25724077;

- про розірвання договору оренди землі від 17 березня 2011 року зареєстрованого у відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 квітня 2012 року за №01149, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» щодо земельної ділянки загальною площею 2,2317 га на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:0044, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15684445;

- про скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «Згода» на земельну ділянку площею 4,7665 га, кадастровий номер :03:000:2006 (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18192017 від 21 грудня 2016 року), проведеної на підставі договору оренди землі від 17 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» на земельну ділянку загальною площею 4.7665 га, кадастровий номер :03:000:2006 (т.6 а.с.216 218).

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 3,2296 га, кадастровий номер :03:000:2843, задоволено. Скасовано державну реєстрацію права оренди ТОВ «Згода» на земельну ділянку площею 3,2296 га, кадастровий номер :03:000:2843, що розташована на території Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, зареєстрованого 22 серпня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про речове право 16183189, проведену на підставі договору оренди землі від 15 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» (т.7 а.с.24-33).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Згода» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пузир В.О, направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Згода» - без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представника ТОВ «Згода» на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,2296 га, кадастровий номер :03:000:2843, яка розташована на території Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №207174, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 30 грудня 2011 року (т.3 а.с.12-13).

Відповідно до договору оренди землі від 15 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода», позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер :03:000:2843, загальною площею 3,2296 га, строком на 10 років (т.3 а.с.49).

Як свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за від 26 червня 2020 року №214112967 земельна ділянка площею 3,2296 га, кадастровий номер :03:000:2843, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; адреса: Кіровоградська область, Вільшанський район, смт. Вільшанка, номер запису про інше речове право 16183189, дата державної реєстрації 22 серпня 2016 року, знаходиться в оренді на підставі договору оренди землі б/н, укладеного 15 травня 2014 року, орендар ТОВ «Згода», орендодавець ОСОБА_1 , строк дії договору до 22 серпня 2026 року (т.3 а.с.20-21).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 травня 2020 року №НВ-020 за ТОВ «Згода» зареєстровано право оренди на земельну ділянку загальною площею 3,2296 га, кадастровий номер :03:000:2843, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Строк дії права оренди 22 серпня 2026 року (т.3 а.с.14-15).

За клопотанням сторони позивача ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2020 року призначено судово-почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. (т.5 а.с.57-61).

Відповідно до висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС від 17 березня 2021 року №СЕ-19/112-21/764-ПЧ, досліджуваний підпис, розташований в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 15 травня 2014 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода», вшитому в матеріали цивільної справи №384/295/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про розірвання договорів оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельні ділянки (т.3 а.с.49) виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (т.5 а.с.205 - 219).

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2021 року призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до надходження висновку експерта (т.6 а.с.79-87).

Відповідно до висновку експертів Кропивницького відділення Київського НДІСЕ за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи від 03 вересня 2021 року за №2575/2576/3456-3459/21-27, підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 15 травня 2014 року, укладеному між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Згода» (т.3, а.с.49), який міститься у розділі «Місце знаходження та реквізити Сторін» в колонці «Орендодавець», виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою (т.6 а.с.108-118 ).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що реєстрація права оренди ТОВ «Згода» на підставі неукладеного між сторонами договору оренди землі не відповідає вимогам закону, порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю, а тому обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки є ефективним, а задоволення позову забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору (правочину) не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України).

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із ч.1 ст.627 та ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

За частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі та за бажанням однієї з сторін може бути посвідчений нотаріально, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 статті 210 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (ч.5 ст.126 ЗК України).

У тому разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Разом з тим реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою.

Враховуючи зазначене вище апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що реєстрація права оренди ТОВ «Згода» на підставі неукладеного між сторонами договору оренди землі не відповідає вимогам закону, порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 на розпорядження власністю - земельною ділянкою площею 3.2296 га, кадастровий номер :03:000:2843, що розташована на території Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, а тому таке право підлягає відновленню шляхом скасування державної реєстрації права оренди.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність волевиявлення ОСОБА_1 (орендодавця) на укладення оспорюваного договору оренди землі, що, зокрема, підтверджується висновками експертів за результатами проведення судово-почеркознавчих експертиз.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода»залишити без задоволення, а рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 серпня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко