Дата документу 08.09.2022 Справа № 554/9255/22
Номер провадження 2-з/554/123/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Полтаві заяву адвоката Стаценко Джамала Руслановича представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави надійшла заяву адвоката Стаценко Джамала Руслановича представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений договір купівлі-продажу квартири від 22 липня 2022 року (далі - договір), даний договір було посвідчено приватним нотаріусомХарківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренком Тарасом Андрійовичем і зареєстровано в реєстрі за № 1336. Відповідно до п. 1 та п. 2 договору, Позивач («Продавець» за договором) передала у власність Відповідача («Покупець» за договором), а Відповідач прийняла у власність, на умовах купівлі-продажу, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира). Зазначена квартира двокімнатна, загальною площею 50,2 (п`ятдесят цілих і дві десятих) кв.м., житловою площею 28,6 (двадцять вісім цілих і шість десятих) кв.м. Право власності на зазначену квартиру належить ОСОБА_1 («Продавець» за договором) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.12.2002 ОСОБА_3 , державним нотаріусом 12-ї Харківської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-1248, право власності зареєстровано 27.12.2002 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», за реєстровим № 58231, реєстраційний номер 27956239. Відповідач запевняла Позивача в тому, що вона є її дальнім родичем, при тому, що, зі слів Позивача, у неї немає ні чоловіка, адже він помер, ні дітей, ні інших родичів, навіть дальніх, проте Відповідач була настільки наполегливою, запевняла, що вона буде утримувати бабусю довічно - купувати їжу, ліки, провідувати, допомагати з побутом, що моя клієнтка їй повірила, однак у подальшому стало зрозуміло, що Відповідач ввела в оману Позивача, яка через свій вже досить похилий вік (82 роки) та когнітивні порушення, не змогла зрозуміти вчасно дану аферу та її обман шляхом підміни договору довічного утримання (догляду) на договір купівлі-продажу. за яким у Шлшшідача не виникає обов`язків по догляду за Позивачем та остання Фактично ! юридично втрачає право на єдине житло під час війни. Тобто Позивач всупереч внутрішній волі вступила у правовідносини щодо відчуження цінного майна - квартири, фактично не усвідомлюючи їх зміст, а саме те, що вона підписала не договір довічного утримання, за яким одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно, а договір купівлі продажу - за яким Позивач беззастережно відчужує своє єдине житло на користь Відповідача, у якої не виникає обов`язків щодо догляду за похилою жінкою.

Разом з тим, жодних коштів за квартиру Позивач від Відповідача не отримала, хоча нотаріус на оспорюваному договорі зазначив, що всі розрахунки були належно проведені. Позивач дійсно має когнітивні порушення, що підтверджується Висновком № 2517 від про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданим КНП «Міська поліклініка № 6» Харківської міської ради. Когнітивні порушення Позивача виражаються у зниженні пам`яті, розумової працездатності й у зниженні концентрації уваги, розсіяному склерозі та довірливості. Даною вразливістю моєї клієнтки Відповідач скористалася, а тому так легко змогла увійти в довіру до Позивача. Отже, даний Висновок підтверджує як когнітивні порушення Позивача, внаслідок яких похила жінка не усвідомлювала підміну договорів й їх протилежність за правовою природою, так і об`єктивний та суб`єктивний фактор, що підтверджує внутрішню волю Позивача - укласти саме договір довічного утримання, а не купівлі-продажу.

Позивач підписувала договір вдома - з рук Відповідача, не у присутності приватного нотаріуса Гончаренка Т.А., незважаючи на те, що у договорі нотаріус вказав: «Договір підписано сторонами у моїй присутності», що насправді є неправдивим і є грубим порушенням норм законодавства України. Тобто моя клієнтка не була присутня під час нотаріального посвідчення правочину, що у свою чергу є незаконним.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, де у главі 6 розділу І регламентовано, що нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії.

Нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін.

Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Водночас, згідно з п. З та п. 4 глави 9 розділу І Порядку, перед підписанням документа нотаріус зобов`язаний забезпечити ознайомлення зі змістом документа сторін (учасників). При вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України "Про нотаріат.

Як нотаріус за відсутності однієї із сторін правочину зміг: установити дійсне волевиявлення Позивача, дійсні наміри Позивача до вчинення правочину, а також відсутність у Позивача заперечень щодо кожної з умов правочину, ознайомити Позивача зі змістом документа та перевірити справжність підпису Позивача - невідомо. Невідомо також і те, як нотаріус визначив, що Позивач розуміла значення, умови правочину та його правові наслідки, адже підпис вже стояв у договорі до з`ясування всього вищепереліченого, при тому, що договір повинен підписуватися сторонами лише у присутності нотаріуса.

До того ж у п. 5, п. 6, п. 8, п. 10 договору вказано: ««Продавець» свідчить..., «Продавець» зобов`язується..., «Продавець» підтверджує, Сторони свідчать..., Сторони у присутності нотаріуса до підписання цього договору стверджують...», як

нотаріус може вказувати подібні «свідчення», «зобов`язання», «підтвердження» та «ствердження», які стосуються безпосередньо ОСОБА_1 , при тому, що вона не була присутня при посвідченні договору і взагалі ніколи не зустрічалася з приватним нотаріусом Гончаренком Тарасом Андрійовичем.

Відповідно до п. 1 та п. З договору, Відповідач «...сплатила за неї (тобто квартиру) ниже обумовлену грошову суму... За домовленістю сторін продаж квартири вчинено за суму 731 400 (сімсот тридцять одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, що еквівалентно 20 000 (двадцять тисяч) доларів СІЛА, згідно з курсом Національного банку України, які «Продавець» отримала від «Покупця» повністю до підписання цього договору. Підписання цього договору буде свідчити, що його умови повністю відповідають нашим, «Продавця» та «Покупця», намірам і волевиявленню та про одержання мною. «Продавцем», повного розрахунку за продану квартиру та відсутність матеріальних претензії до «Покупия». Зазначена в договорі ціна продажу задовольняє сторони та погоджена нами. Оціночна вартість квартири складає 741 099 (сімсот сорок одна тисяча дев`яносто дев`ять) гривень 43 копійки згідно з Довідкою про оціночну вартісшь об`єкта нерухомості, створеною 21 липня 2022 року, пароль пошуку: ТААМЗП085055».

Однак Позивач не отримувала розрахунок (оплату) за квартиру, а Відповідач, у свою чергу, його і не збирається виплачувати. Більш того - Позивач наразі не має на меті одержання будь-якої грошової суми за квартиру, а відповідно вона не хотіла і не хоче її продавати нікому, і не збиралася, адже у подальшому моїй клієнтці ніде буде жити, бо іншого житла вона зовсім не має.

Позивача та скористалася її вразливим становищем, похилим віком та когнітивними порушеннями задля того, щоб отримати власну вигоду для самої себе шляхом «купівлі» та привласнення квартири моєї клієнтки.

Вважаємо, що правочин з продажу квартири було здійснено під впливом помилки, на основі обману й довіри та під впливом тяжкої для Позивача обставини і на вкрай невигідних умовах, що призвело до того, що Позивачу у своєму похилому віці не буде де жити, та це позбавить всіх її прав щодо квартири. Отже, волевиявлення Позивача, як учасника правочину, не було вільним і взагалі відповідало її внутрішній волі, яким чином та якими способами Відповідач наскільки змогла увійти в довіру до Позивача, що у подальшому це призвело до продажу єдиної квартири моєї клієнтки -- незрозуміло.

У зв`язку з тим, що Позивач вже звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, а тому є підстави вважати, що відповідна квартира, яка є предметом спору, може бути відчужена на користь інших осіб та у разі невжиття заходів забезпечення позову ие може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення СУДУ.

Отже, є необхідність до завершення розгляду справи по суті накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим заборонивши іншим особам нею володіти, користуватися та розпоряджатися.

У судовому засіданні адвоката Стаценко Джамал Русланович та позивач ОСОБА_1 не з`явились.

Суд, вивчивши матеріали заяви, дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити

передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існує спір.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений договір купівлі-продажу квартири від 22 липня 2022 року (далі - договір), даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренком Тарасом Андрійовичем і зареєстровано в реєстрі за № 1336.

Враховуючи висновок № 2517 від 25.08.2022 року про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданим КНП «Міська поліклініка № 6» Харківської міської ради суд приходить до висновку, що наявність у ОСОБА_1 когнітивних порушень могло спричинити до порушення її конституційних прав при укладені нею будь яких угод.

Враховуючи ціну позову заходи забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю чи частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149-150, 153, 160-161 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Стаценко Джамала Руслановича представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт (тим самим заборонивши іншим особам нею володіти, користуватися та розпоряджатися) на квартиру АДРЕСА_2 , продаж якої здійснено за договором купівлі-продажу квартири від 22 липня 2022 року, укладеним

між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренком Тарасом Андрійовичем і зареєстровано в реєстрі за № 1336.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя М.О. Материнко