Справа №760/1457/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Черленюх Людмили Василівни, ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів і просить:

- визнати недійсним договір про купівлю-продаж (відступлення) права вимоги №2149-К від 05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52110470 від 30 квітня 2020 року, приватний нотаріус Черленюх Л.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, на підставі якого ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло права власності на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 червня 2022 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання відповідача-ПАТ`Дельта Банк» про закриття провадження у справі.

Посилається на те, що сторонами оспорюваного позивачем договору є юридичні особи, а тому даний спір підпадає під юрисдикцію господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та закриття провадження в справі, входячи з наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким чинний Цивільний процесуальний кодекс викладено у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є застосування наслідків недійсності договору про купівлю-продаж (відступлення) права вимоги №2149-К від 05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», а саме визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло право власності на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Зміст і підстави поданого позову свідчать про те, що між позивачкою та відповідачами існує спір щодо договору, який було укладено на підставі правочину, здійсненого з метою виконання зобов`язання за кредитним договором.

Відповіднодо позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 910/17433/19 від 21 квітня 2020 року, норма ст.20 ГПК України свідчить, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

В свою чергу позивач оспорює договір про відступлення права вимоги та його наслідки за укладеним кредитним договором між ОСОБА_2 , як фізичною особою, та АКІБ`УкрСиббанк».

Верховний Суд прийшов до висновку, що положення п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України не зумовлюють належність до господарської юрисдикції справ виключно необхідністю здійснення господарської діяльності всіма учасниками справи, оскільки передбачають, що у спорах, які виникають з кредитних та іпотечних правовідносин, цілком достатнім для їх належності до господарської юрисдикції є те, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Враховуючи, що сторонами кредитного договору є ОСОБА_2 , як фізична особа, та банк, справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому підстави для закриття провадження в справі відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства »Дельта Банк» про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Шереметьєва