Справа № 700/208/22
Провадження № 2/700/133/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу №700/208/22 провадження №2/700/133/22 за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради в інтересах малолітньої: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьками малолітньої ОСОБА_1 . Тривалий час батьки з дитиною не проживають, не займаються її вихованням та утриманням, не піклуються та не цікавляться життям, здоровям, духовним і моральним розвитком дитини. Мати ОСОБА_2 схильна до вживання спиртних напоїв, тривалий час ніде не працює, залишає дитину з бабусею та прямує в невідомому напрямку. З червня 2021 року по даний час до доньки не з`являється, її життям не цікавиться, та повністю ігнорує факт спорідненості з донькою. Батько ОСОБА_3 проживає більше трьох років у Російській Федерації, на даний час перебуває в другому шлюбі, вихованням дитини не займається не допомагає утримувати доньку матеріально та фінансово. Встановлено, що дитина постійно проживає з бабусею - ОСОБА_4 за її місцем реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 має власний будинок, в якому створено всі необхідні умови для проживання, навчання та відпочинку дитини. ОСОБА_4 отримує пенсію, достатню для утримання себе та онучки. ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася, судимості не має. Згідно висновку про стан здоров`я, виданою Лисянською територіальною лікарнею Лисянської селищної ради Черкаської області, ОСОБА_4 придатна виховувати дитину.

Вищенаведене свідчить про невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, тому просять позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнути з відповідачів аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання їх доньки у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, встановити опіку над дитиною та призначити опікуном над малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 .

Позивач представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, була належним чином сповіщена про день, час та місце розгляду справи, відзив не подавала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, відзив не подавала.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради у судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про розгляд справи в установленому законом порядку.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі та просила позов задоволити повністю та призначити її опікуном над онукою ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьками малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.06.2009 року.

З висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради №21/1/01-20 від 25.01.2022 року, вбачається, що мати малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, бродяжить, не піклується про доньку, не цікавиться долею своєї дитини, не забезпечує фінансово, не займається вихованням та не турбується про її фізичний і духовний розвиток. Батько дитини - ОСОБА_3 , проживає у Російській Федерації та перебуває у другому шлюбі. На території с.Дібрівка не з`являється з 2019 року, життям дитини не цікавиться.

Відповідно до довідок КОЗ «Лисянський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 гімназія-дошкільний навчальний заклад» ОСОБА_1 навчається в 7 класі, батьки учениці у навчальному закладі не з`являлися, вихованням займається бабуся.

Згідно з висновком Служби у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 № 21/1/01-20 від 25.01.2022 року, вбачається, що вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_1 , оскільки останні ухиляються від своїх обов`язків щодо виховання доньки, життям та інтересами дитини не цікавляться.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має належні умови проживання, навчання та відпочинку для ОСОБА_1 , забезпечує її необхідними речами, має власний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою про доходи №181914.

Відповідно до висновку про стан здоров`я, ОСОБА_4 , за станом здоров`я придатна виховувати внучку.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Згідно з ч.1 ст.2 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_1 , разом з нею не проживають, не проявляють батьківської турботи, вихованням не займаються, станом здоров`я дитини не цікавляться, участі у її житті не приймають. Всю відповідальність та тягар по вихованню дитини взяла на себе бабуся - ОСОБА_4 .

Зазначені факти, суд розцінює як умисне ухилення відповідачами від виховання своєї дитини та свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст.165 цього ж Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради від 25.01.2022 року є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_1 .

Суд враховує також те, що відповідачі, залишили малолітню дитину з бабусею, не відвідують її, місцезнаходження та контактні дані відповідачів невідомі, фактично не приймають участі у вихованні дитини, не утримують її, не цікавляться її життям, розвитком, станом здоров`я.

Суд приходить до висновку, що це свідчить про їх ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої дитини.

Згідно з ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд вважає, що за наявності на цей час підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, водночас наявні підстави для призначення над малолітньою ОСОБА_1 опікуном її бабусю ОСОБА_4 .

Можливість виконувати ОСОБА_4 опікунських обов`язків підтверджена документально висновками компетентного органу та узгоджується з матеріалами справи. ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, працює, отримує пенсію, має власне житло, може та забезпечує на даний час дитині належні умови проживання, відповідний рівень розвитку та виховання.

В аспекті ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, зі змінами і доповненнями, внесеними протоколом № 11 та протоколом № 11, Європейський суд вважає, що не призводить до завершення сімейного життя окреме проживання батьків і дитини чи передача дитини під опіку. Питання щодо поваги до сімейного життя виникає у справах про опіку над неповнолітніми. Передача дитини під опіку не може припинити природних сімейних стосунків.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи фактичний, емоційний, психологічний, матеріальний та віковий фактори, оцінивши пропорційно відповідні інтереси, права та свободи усіх зацікавлених осіб із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини, на підставі встановленого суд дійшов висновку про те, що призначення ОСОБА_4 опікуном малолітньої ОСОБА_1 за життєвих обставин, що склалися, відповідає найкращим інтересам дитини, забезпечить захист її особистих немайнових і майнових прав та інтересів.

Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Статтею 51 Конституції України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166, 183 СК України, ст.60 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради в інтересах малолітньої: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 батьківських прав стосовно малолітньої дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації: с.Кам`янське Арцизького району Одеської області батьківських прав стосовно малолітньої дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 опікуном над онукою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 15.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації: с.Кам`янське Арцизького району Одеської області на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 15.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: с.Кам`янське Арцизького району Одеської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради, місце знаходження: пл.Миру, 30 смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області, судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1240,50 грн. (одна тисяча двісті сорок гривень 50 копійок) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Бесараб