Провадження № 2/537/630/2022
Справа № 537/430/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2022 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Фадєєвої С.О.

з участю секретаря Супруненко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним, позивачем, та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2022 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей об`єднаний в одне провадження з зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей.

На обґрунтування позову позивач ОСОБА_3 зазначив, що 10.11.2007 між ним та відповідачкою було укладено шлюб. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2022 шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Після припинення шлюбних відносин діти проживали з ним, а потім відповідач забрала дітей проживати з нею. Вважає, що діти повинні проживати з ним, оскільки відповідачка є військовослужбовцем, проходить службу по контракту у військовій частині НОМЕР_1 в м. Кременчуці та постійно перебуває у відрядженнях, а тому постійне проживання дітей з нею призведе до зміни місця їх проживання, зміни навчальних закладів та зміни їх режиму дня. Він, позивач, з 10.08.2020 працює у ДУ «Кременчуцька вихована колонія» на посаді начальника відділу ІТЗО, тобто має постійне місце роботи, постійний заробіток, забезпечений житлом, в нього є можливість бути разом з дітьми, турбуватися про них та забезпечити дітей належними умовами життя та гармонійного розвитку. Окрім того, вказав на те, що не має шкідливих звичок, образ його життя є загальноприйнятим, з синами має установлений та сильний емоційний зв`язок, вважає, що він є прикладом для наслідування для своїх синів. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, де вона позовних вимог ОСОБА_1 не визнала. У відзиві зазначила, що з ОСОБА_1 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 по 21.01.2022. Починаючи з 06.09.2021 вона разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимушені були переїхати до іншого житла, де до теперішнього часу і проживають, а саме: АДРЕСА_1 . Переїзд до іншого помешкання жодним чином не відобразився на психоемоційному стані дітей, адже вони продовжують проживати в тому ж районі міста, відвідувати шкоду та дитячий садок, продовжують спілкуватися з друзями, грати на дитячому майданчику, спілкуватися з батьком у будь-який час. Посилання ОСОБА_1 про те, що вона постійно перебуває у відрядженням нічим не обґрунтовані, оскільки протягом 2021 року вона жодного разу не була направлена у відрядження. Звернула увагу на те, що вона протягом всього часу ніколи не перешкоджала спілкуванню батька з синами. Зазначила, що дітям краще проживати разом з матір`ю, між нею та дітьми існує міцний психологічний зв`язок, вона повністю займається їх вихованням та забезпеченням нормального життя. Посилання ОСОБА_1 на перевагу в матеріально-побутовому стані (наявність у власності квартири) одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. З урахуванням викладеного просила відмовити у задоволені позову.

Також ОСОБА_2 подала зустрічний позов, обґрунтування якого аналогічне відзиву. Просила зустрічний позов задовольнити, визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. 02.06.2022 позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 подано заяву про уточнення позовних вимог, де вона зазначила, що 27.05.2022 нею була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою вона разом з дітьми починає проживати та створювати добробут у квартирі для майбутнього комфортного проживання. З урахуванням викладеного просила вимоги зустрічного позову задовольнити, визначити місце проживання неповнолітніх синів з нею за адресою: АДРЕСА_2 , а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 відзиву на зустрічну позовну заяву не подано.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити в його задоволені. Зазначив, що у відповідачки ОСОБА_2 на першому місці стоїть кар`єра, а вже потім виховання дітей. Вона є військовослужбовцем і рідко буває вдома, так що можна сказати, що разом з дітьми не проживає. Вона могла б звільнитися з військової служби, але їй важливіший обов`язок, ніж діти. Невідомо коли закінчиться війна і відповідач зможе повноцінно займатися дітьми. На відміну від ОСОБА_2 він має стабільний робочий графік з 8 до 17 год., у нього задовільний стан здоров`я, він має власне житло, де протягом тижня проживає сам, а тому він може приділяти час дітям. Деякий час назад у його квартирі дійсно проживала співмешканка з дитиною, але на даний час він розірвав з нею стосунки. Зараз, коли відповідача немає вдома, дітей доглядає їхня бабуся, з якою у нього неприязні відносини.

Відповідач ОСОБА_2 первісний позов не визнала з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позов. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Додатково вказала, що дійсно вона є військовослужбовцем і, оскільки в країні йде війна, то вона виконує свій службовий обов`язок. Проте її графік служби такий, що вона має можливість 2-3 рази на тиждень приїздити додому, а коли приїхати не може, то підтримує телефонний зв`язок з дітьми, телефонуючи їм по кілька разів на день. Останнім часом вона майже кожен день увечері вдома. Такий графік роботи у неї тільки до закінчення воєнного стану, зазвичай вона працює з 8 год. до 17 год. Вона знає проблеми та переживання дітей, в курсі всіх важливих подій у житті. Саме вона, а не батько дітей, спілкується з школою, садочком та лікарями. Вона придбала житло та робить там ремонт. Додала, що у квартирі ОСОБА_1 проживає не сам, а з співмешканкою та її дитиною.

Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся, надіслав на адресу суду лист, де просив справу розглянути без його участі.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин 2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою постановою ВР від 27.02.1991, встановлено, що держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктом 1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції). Частиною 2 статті 9 Конвенції також передбачено, що під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові №756/2109/16-ц.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч.1, ч 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ст.141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» сказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Судом встановлено, що з 10.11.2007 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2022. В шлюбі подружжя має двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 разом з дітьми, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою з ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс». Вищевказане житло належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

З акту про непроживання, складеного представником ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» від 22.12.2021 вбачається, що ОСОБА_2 та неповнолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з 06.09.2021 і по теперішній час не проживають за адресою місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_3 . Цей факт підтверджується сторонами.

Встановлено, що неповнолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_3 з вересня 2021 року проживають разом з матір`ю, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання матері ОСОБА_2 , її баби та діда.

З світлокопії договору купівлі-продажу, посвідченого 27.05.2022 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е., також вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4 . В судовому засіданні ОСОБА_2 вказала, що на даний час у квартирі проводяться ремонтні роботи, квартира придбана з метою поліпшення житлових умов її та дітей та з урахуванням наближеності до школи та дитячого садка, які відвідують її діти.

Отже, житлом забезпечені в достатній мірі як позивач, так і відповідач, за місцем їхнього проживання створені належні умови для проживання дітей.

Так, спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області були обстежені умови проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , 10.08.2021 року (акт № 319) та 17.05.2022, про що зазначено у висновку органу опіки та піклування №781 від 16.06.2022. Обстеженням встановлено, що квартира двокімнатна, обладнана індивідуальним газовим опаленням, облаштована меблями та необхідною побутовою технікою, бойлером для підігріву води. Санітарно-гігієнічні умови в помешкань не порушені, для дітей у квартирі передбачена окрема кімната, облаштована двоспальним ліжком, спортивним куточком, шафою для одягу та особистих речей, столом для навчання. На час обстеження ОСОБА_1 повідомив спеціалістів служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про те, що проживає у квартирі сам, інколи до нього приходить жінка, з якою він підтримує близькі стосунки.

Також спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області були обстежені умови проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 та встановлено, що квартира двокімнатна, чиста, охайна, з індивідуальним газовим опаленням, облаштована меблями та необхідною побутовою технікою, бойлером для підігріву води, санітарно-гігієнічні умови в помешканні не порушені. Діти мешкають у спільній кімнаті з матір`ю та бабусею. У Максима окремий диван для сну, у ОСОБА_6 спільний диван з матір`ю, а за її відсутності ОСОБА_6 спить з бабусею. У кімнаті є шафа, стіл для навчання, телевізор, комп`ютер. Діти забезпечені одягом, взуттям, канцелярським приладдям тощо.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює у ДУ «Кременчуцька вихована колонія» та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи. Відповідач ОСОБА_2 працює у військовій частині НОМЕР_1 та отримує заробітну плату, що підтверджується копією довідки про доходи. Обоє батьків мають дохід, що дозволяє утримувати дітей.

Згідно медичних довідок 2022 року, що містяться в матеріалах справи, висновку служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 16.06.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протипоказань, які б перешкоджали виконанню батьківських обов`язків, не мають.

Відповідно до довідки з Малокохнівської гімназії № 14 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 18.05.2022 ОСОБА_3 регулярно відвідує заняття у школі (на даний час дистанційно), дитина завжди охайна, доглянута, має інтерес до навчання, є призером міських олімпіад, за що неодноразово нагороджений грамотами та подяками. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини, на шкільних святах була нагороджена грамотами за зразкове виховання сина. Батько ОСОБА_1 контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується. Згідно характеристики з навчального закладу, яка є продовженням довідки, ОСОБА_7 товариський, веселий, має дружні стосунки з багатьма однолітками, бере учать у громадському життя школи та класу. На даний час дитину виховує мати ОСОБА_2 , яка здійснює повний контроль та догляд за дитиною, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією навчального закладу, цікавиться навчанням та успіхами дитини. ОСОБА_8 усім необхідним для навчання та розвитку забезпечений. Мати дозволяє спілкуватися дитині з батьком ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 надано суду службову характеристику від 13.05.2022, з якої вбачається, що відповідач характеризується позитивно, користується авторитетом співслужбовців, за характером витримана, врівноважена, тактовна, морально стійка, особисто дисциплінована, працелюбна, стан здоров`я добрий. За місцем реєстрації на ОСОБА_2 скарг та нарікань не надходило, що підтверджується характеристикою від 13.05.2022. ОСОБА_1 характеристик суду не надано.

Довідкою ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2021 № 922 спростовуються твердження позивача ОСОБА_1 про постійні відрядження ОСОБА_2 протягом 2021 року та підтверджується, що остання протягом 2021 року у службових відрядженнях не перебувала.

Твердження позивача щодо того, що ОСОБА_2 не перебуває постійно з дітьми, внаслідок чого неналежним чином виконує батьківські обов"язки, не знайшли підтвердження у суді. Також не підтверджена доказами позиція позивача щодо того, що постійне проживання дітей з ОСОБА_2 призведе до зміни місця їх проживання, зміни навчальних закладів та зміни їх режиму дня, оскільки, як встановлено у суді, діти тривалий час проживають з матір`ю, відвідують ті ж навчальні заклади, де навчалися і раніше.

В силу ст.. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Судом досліджено копії психологічного заключення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яких вбачається, що обоє дітей мають високий ступінь емоційної прив`язки до ситуації та обом дітям рекомендовано стан спокою.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 781 від 16.06.2022 спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було проведено бесіду з неповнолітнім ОСОБА_9 , під час якої з`ясовано, що дитина вагається відповідати з ким хотів би проживати у майбутньому, оскільки йому подобається жити і з мамою, і з татом. Дитина повідомила, що, проживає з мамою, з татом спілкується частко, декілька разів на тиждень залишається у нього на ніч. Малолітній ОСОБА_10 на контакт не пішов.

Як позивач, так і відповідач вказали на недоцільність заслуховування малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_3 у судовому засіданні, оскільки діти прихильні до обох батьків і просили не змушувати їх робити вибір та піддавати емоційному навантаженню . З огляду на наведене суд приходить до висновку про недоцільність виклику в судове засідання дітей та бере до уваги відомості про їх думку, зазначені у висновку органу опіки.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 781 від 16.06.2022 встановлено, що малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 , у якої наявні всі умови для проживання та гармонійного розвитку дітей. Діти відвідують лікарів з матір`ю. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, заслухавши думку батьків дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити з матір`ю ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи вік дітей, стан їхнього здоров`я, ставлення та участь у вихованні кожного з батьків, прихильність дітей до кожного з батьків, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дітей у матері, яка має можливість утримувати малолітніх синів та забезпечувати їх матеріальні і духовні потреби, та враховуючи інші обставини, з метою забезпечення інтересів дітей, які вже тривалий час проживають з матір`ю, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з матір`ю ОСОБА_2 що, на думку суду, якнайкраще забезпечить інтереси дітей.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, зустрічний позов ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з нею, слід задовольнити частково. Суд зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено при ухвалені рішення щодо визначення місця проживання дітей зазначення конкретної адреси місця їх проживання,оскільки за певних обставин адреса проживання матері може змінитися, тому в задоволенні вимог щодо вказівки визначеної адреси слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 7, 160, Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

В задоволенні інших вимог по зустрічному позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення складено 26.08.2022