Провадження № 2/359/1635/2022
Справа № 359/1427/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову. Процесуальні дії у цивільній справі. Ставлення сторін до справи.
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Зазначила, що у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 27 липня 2012 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення шлюбних відносин син постійно проживає з позивачем у м. Києві, де навчається у школі. Позивач займається вихованням сина, піклується про нього, тому просить визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 лютого 2022 року (а.с.53) було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29 червня 2022 року (а.с.82) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_4 у судових засіданнях позов підтримувала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить судова кореспонденція (а.с.73, 75, 89, 99).
Представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації направив на адресу суду висновок органу опіки та піклування та просив справу розглянути без представника служби (а.с.105).

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 березня 2014 року (а.с.18).
З 27 липня 2012 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.17, 25-26).
Згідно з довідкою №1134 від 19.11.2018 про реєстрацію місця проживання особи (а.с.19) ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до акта від 12 жовтня 2021 року (а.с.20) ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України.

3. Норми права, якими керувався суд при вирішенні спору.
Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.
Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував позитивні зобов`язання держави щодо забезпечення вказаних інтересів в аспекті дотримання статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вказував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови. По-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. По-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним («Neulinger and Shuruk v. Switzerland» від 8 січня 2009 року, заява № 41615/07, «Mamchur v. Ukraine» від 16 липня 2015 року, заява № 10383/09).
Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4. Мотиви, якими керувався суд при вирішенні спору.
Згідно з довідкою №02-25/123 від 6 грудня 2021 року (а.с.32) ОСОБА_3 навчається в 4-Б класі спеціалізованої школи №125 з поглибленим вивченням англійської мови Дніпровського району м. Києва. ОСОБА_3 отримує медичні послуги в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Русанівка» Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_1 є його законним представником відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (а.с.38).
Позивач перебуває на військовій службі та працює у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , має військове звання старший сержант, що підтверджується довідкою №538 від 7 вересня 2021 року (а.с.27). ОСОБА_1 має постійний заробіток та спроможна утримувати сина (а.с.28-31).
Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , в якій фактично проживає ОСОБА_3 , належить матері позивача ОСОБА_5 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.24) та копією договору купівлі-продажу квартири від 30 вересня 1996 року (а.с.21-23).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини (протокол засідання Комісії №11 від 10 серпня 2022 року) орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.106-107). Також у висновку зазначено, що батько дитини ОСОБА_2 не заперечує проти проживання сина з матір`ю.
Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь у вихованні дитини, цікавиться її розвитком та станом здоров`я.
З урахуванням викладеного, суд, вважає, що місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення його найкращих інтересів, належить визначити з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

5. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 28 січня 2022 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати.
Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини задовольнити.
Визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в/ч, фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 14 вересня 2022 року.

Суддя О.Ю. Семенюта