Справа № 513/898/22
Провадження № 2-н/513/70/22
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2022 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Саратського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу, в якому просить;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані документи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, яка надійшла до суду 28 вересня 2022 року за ЕП-1463/22-Вх, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації місця проживання заявниці ОСОБА_1 , її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Тому справа не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Саратського районного суду Одеської області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції є структурним елементом права на справедливий суд, та передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (справи "Сокуренко і Стригун проти України", Занд проти Австрії", "Коем та інші проти Бельгі").

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "суд, встановлений законом", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, що передбачено ч.1 ст. 378 ЦПК України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Частиною 2 ст. 165 ЦПК України встановлено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З вищевказаних підстав у видачі судового наказу належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя А. І. Бучацька