Ухвала

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 712/325/21

провадження № 61-7761ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначав, що 14 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Веліковою Н. А. за № 131, за умовами якого ОСОБА_3 продає та зобов`язується передати у власність, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти належну продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_1 і сплатити її вартість за ціною та на умовах встановлених у договорі.

За змістом пункту 4 договору купівлі-продажу квартира продана за 293 800,00 грн, що становить еквівалент 58 178,20 дол. США, з яких 243 300,00 грн (еквівалент 48 178,20 дол. США) покупець передав продавцю до підписання цього договору, а решту грошових коштів у сумі 50 500,00 грн (еквівалент 10 000,00 дол. США) покупець зобов`язується сплатити до 17 січня 2008 року, що має підтвердитись заявою продавця про отримання повного розрахунку, підпис на якій має бути засвідчений нотаріально.

16 січня 2008 року, перед укладенням кредитного договору, ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») про що підписав пам`ятку клієнту про умови оформлення кредитного пакета «Житлові рішення».

16 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладений кредитний договір № 2п/17/2008-840, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості та платності грошові кошти у сумі 10 180,00 дол. США у порядку та на умовах, визначених цим договором за програмою Житлові рішення «30/100».

Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що цільове використання кредиту - проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 14 січня 2008 року № б/н, посвідченого приватним нотаріусом Веліковою Н. А., зареєстрованого у реєстрі № 131, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно (квартиру) АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 1.3.1 кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі ставки у розмірі 13,79 % на рік. Відповідно до пунктів 1.4, 3.3.4 кредитного договору банк надає кредит строком до січня 2023 року.

За змістом пункту 3.1. кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом зарахування на поточний рахунок обраного тарифного пакету при наявності належним чином оформленої заяви на переказ готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті - доларах США або видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті - доларах США. Відповідно до пункту 3.3.1 кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 135,29 дол. США, починаючи з 10 лютого 2008 року. Згідно з пунктом 7.3 кредитного договору сторони, керуючись статтею 259 ЦК України дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років. Відповідно до пункту 8.4 кредитного договору договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання позичальником прийнятих зобов`язань.

У якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором укладений договір поруки з ОСОБА_4 та договір іпотеки з самим позичальником, згідно якого ОСОБА_1 передає в іпотеку, а ВАТ КБ «Надра» приймає в іпотеку квартиру за АДРЕСА_1 .

16 січня 2008 року ОСОБА_3 своєю заявою повідомила, що отримала від ОСОБА_1 50 500,00 грн (еквівалент 10 000,00 дол. США) в якості остаточного розрахунку за раніше укладеним між ними договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу.

Вказував, що позичальник порушив свої зобов`язання за кредитним договором у розмірі та строків сплати щомісячної суми мінімально необхідного платежу, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед кредитором.

З 04 лютого 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») продовжило свою діяльність як правонаступник ВАТ КБ «Надра» у результаті зміни найменування юридичної особи та внесення відповідних змін до статуту.

Постановою правління Національного банку України від 04 червня 2016 року № 356 прийнято відкликати банківську ліцензую та ліквідувати ПАТ КБ «Надра».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 вересня 2020 року № 1764 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Надра», делеговані Білій І. В. рішенням виконавчої дирекції ПАТ КБ «Надра» від 22 червня 2020 року № 1179 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб - повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Надра» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ КБ «НАДРА» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Право вимоги за кредитним договором від 16 січня 2008 року № 2п/17/2008-840 виставлено на електронний аукціон через електронний майданчик Prozorro (https://prozorro.gov.ua).

Зазначав, що 21 серпня 2019 року за результатами електронного аукціону переможцем торгів став він.

12 вересня 2019 року між ним та ПАТ КБ «Надра» укладений договір № 2п/17/2008-840 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, за умовами якого первісний кредитор передає у власність новому кредитору, а новий кредитор приймає у власність права вимоги до позичальника за кредитним договором від 16 січня 2008 року № 2п/17/2008-840.

Згідно до додатку № 1 до договору № 2п/17/2008-840 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 12 вересня 2019 року загальний розмір заборгованості позичальника на дату укладення договору становив 18 471,25 дол. США, а саме: 7 692,12 дол. США - основний борг, 4 686,92 дол. США - відсотки, 6 092,21 дол. США - пеня.

Вказував, що жодних платежів на виконання кредитного договору йому не надходило.

Ураховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 7 692,12 дол. США - основного боргу, 4 686,92 дол. США - відсотків та 152 115,27 грн - пені.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 6 873,16 дол. США, що складаються з 5 734,30 дол. США - тіла кредиту, 1 138,86 дол. США - відсотків за користування кредитом. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності. Застосовуючи трирічний строк позовної давності, суд першої інстанції дійшов висновку, що заборгованість по тілу кредиту складає 5 734,30 дол. США (за період з 12 січня 2018 року по 12 вересня 2019 року (укладення договору № 2п/17/2008-840 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором) заборгованість по тілу кредиту становить 1 567,20 дол. США + заборгованість по тілу кредиту за період з 12 жовтня 2019 року по 12 січня 2023 року становить 4 167,20 дол. США); заборгованість по відсоткам за період з 12 січня 2018 року по 12 вересня 2019 року складає 1 138,86 дол. США.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12 379, 04 дол. США, з яких 7 692,12 дол. США - основного боргу, 4 686,92 дол. США - відсотків та 152 115,27 грн - пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що останній платіж за кредитним договором здійснений у 2015 році, а з позовом кредитор звернувся у 2021 році, тому строк позовної давності 10 років, який визначено та погоджено сторонами, не пропущений.

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

З урахуванням заяви ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог від 03 березня 2021 року та офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подання уточнень до позовної заяви (станом на 03 березня 2021 року 1 долар США дорівнював 27,93 грн) 12 379, 04 дол. США еквівалентно 345 746,59 грн; ціна позову становить 497 861,86 грн (345 746,59 грн + 152 115,27 грн).

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 497 861,86 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (620 250,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2022 року не підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний