Справа № 386/961/22
Провадження № 2/386/209/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 серпня 2022 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Голованівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Голованівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення, шляхом направлення 19.08.2022 заяви поштою, яка надійшла до суду 30.08.2022.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 19, ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме: в позові не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача.

Крім того, до позовної заяви не додано оригінал довіреності для надання безоплатної правової допомоги, як зазначено в додатку до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому, зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду (наприклад, відшкодування шкоди, усунення перешкод у користуванні власністю). По суті, зміст позовних вимог - є відображенням прохальної частини позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 р. N5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначив, що у разі, якщо при відкритті провадження або розгляді справи про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованими особами буде заявлено спір про право, або суд дійде висновку, що встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, він повинен відмовити у прийнятті заяви і відкритті провадження по справі або залишити прийняту заяву без розгляду.

Виходячи зі специфіки цієї категорії справ, змісту ст. 315 ЦПК та правової природи окремого провадження питання юрисдикційних повноважень суду про встановлення в порядку окремого провадження фактів, що мають юридичне значення, вирішується за наявності таких умов.

Згідно Узагальнення Верховного Суду України про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, такі справи належать до юрисдикції суду за таких умов: по-перше, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; по-друге, встановлення судом фактів, що мають юридичне значення, можливе, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; по-третє, встановлення факту, що має юридичне значення, не повинно бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

З позовної заяви вбачається, що вона не містить вимог, які слід розглядати в порядку позовного провадження. Більш того, з поданої позовної заяви вбачається, що спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, відсутній, оскільки задоволенням або відмовою в задоволенні позову у позивача залежить зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача, а саме призначення їй пенсії за віком або відмова у її призначенні.

Ст. 315 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Однак, представник позивача просить в позові встановити факт неправильності в записі в актовому записі, а не факту належності даного свідоцтва, тобто дана заява підлягає розгляду у порядку окремого провадження.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №644/6274/16-ц від 22.08.2018 зазначено: «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».

З огляду на вказане, представнику позивача необхідно визначитьсь зі змістом позовних вимог та обрати ефективний спосіб захисту прав позивача , а тому суддя вважає що позовну заяву слід залишити без руху та надати представнику позивача строк для усунення зазначених недоліків.

Вважаю за необхідне роз`яснити позивачу, що у разі відсутності у представника позивача вимог, які слід розглядати в порядку позовного провадження, до суду необхідно звертатись з заявою про встановлення факту в порядку окремого провадження.

Недоліки позовної заяви слід усунути шляхом викладу позовної заяви в новій редакції.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 285, 363 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Голованівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення- залишити без руху.

Запропонувати представнику позивача в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали подати до суду:

- заяву із зазначенням ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача;

- до заяви додати документи вказані в додатку.

Недоліки позовної заяви усунути шляхом викладу позовної заяви в новій редакції, тобто до суду представнику позивача необхідно звернутись з заявою про встановлення факту в порядку окремого провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.