Номер провадження: 22-ц/813/5157/22
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, в особі судді-доповідача Сегеди С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про відшкодування шкоди,

встановив:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про відшкодування шкоди задоволені частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 19.11.2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на нього, а також клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (т.2, а.с. 155-164).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року апеляційну скаргу було через недотримання вимог ст.356 ЦПК України. (т.2, а.с. 169).

Згідно довідок про доставку електронних листів, що маються в матеріалах справи, апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 отримали копію вказаної вище ухвали суду на електронні адреси вказані в апеляційній скарзі 06.12.2021 року, тобто до запровадження воєнного стану в Україні, однак до теперішнього часу недоліки вказані в ухвалі суду не усунуто (т.2, а.с. 171-172).

За змістом норм ст.ст. 185, 357 ЦПК України якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Таких правових позицій дотримується і Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) і Верховний Суд в своїй Постанові від 14 лютого 2018 року, справа № 910/33054/15.

Так, ЄСПЛ у справі «Мушта проти України» від 18.11.2010 року зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами і поставленими цілями.

Крім того, за змістом Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року, у справі № 915/955/15, провадження № 12-66гс18, слідує, що оскільки діючим цивільно-процесуальним законом маються вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі і щодо існування доказів сплати судового збору, то несплата судового збору перешкоджає відкриттю апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду, яка підлягає поверненню апелянту.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути апелянту через неусунення її недоліків.

При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 356; ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвалу разом із копіями апеляційної скарги та додатків до неї надіслати заявнику апеляційної скарги.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М.Сегеда