Справа № 629/5804/21
УХВАЛА

15.09.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із заявою ОСОБА_1 , судовим наказом, виданим 27 жовтня 2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області по справі №629/5804/21, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - з 18.10.2021 і до досягнення дітьми віку повноліття; а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 227 гривень.

На переконання ОСОБА_1 , зазначений наказ суду необґрунтованим, спірним та помилковим, оскільки діти фактично проживають з бабусею (матір`ю ОСОБА_2 ) ОСОБА_5 , яка опікується ними та надала добровільну згоду доглядати дітей. ОСОБА_1 зазначає, що вона з листопада 2020 р. вимушена була виїхати за межі України на заробітки; ОСОБА_2 з квітня 2021 р. фактично проживає та працює у Дніпропетровській області і лише інколи приїздить до дому, до дітей на вихідні дні. На думку ОСОБА_6 , витяг про реєстрацію місця проживання дітей разом з батьком не підтверджує факт проживання ОСОБА_2 з дітьми, а тому відсутні правові підстави для звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Суд при видачі судового наказу не перевірив обставину щодо фактичного проживання неповнолітніх дітей, яка є суттєвою для вирішення питання про видачу судового наказу, а також ця обставина не була їй відома на час розгляду судом заяви про видачу судового наказу, оскільки розгляд заяви проводиться за відсутністю учасників процесу. ОСОБА_1 стверджує, що представник ОСОБА_2 ввів суд в оману, посилаючись на ненадання заявницею коштів на утримання дітей, проте, вона щомісячно направляє кошти на утримання неповнолітніх дітей своїй повнолітній доньці, яка в свою чергу передає їх бабусі, а також безпосередньо на рахунок бабусі, яка проживає разом з дітьми та піклується про них.

ОСОБА_1 також посилається на створення ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні заявниці з дітьми.

Відповідно до заперечень ОСОБА_2 на заяву ОСОБА_1 , які надійшли на адресу суду від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Здєльника С.І., заявниця в листопаді 2020 р. виїхала на роботу у Польщу, та станом на день звернення з заявою про видачу наказу на територію України не поверталася, при цьому діти залишилися проживати за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, боржниця у позовній заяві про розірвання шлюбу, яка подана 25.06.2021 р. до Лозівського міськрайонного суду, сама зазначала, що з чоловіком ОСОБА_2 вони більше трьох років проживають окремо. Повнолітня донька ОСОБА_7 , із змісту тієї позовної заяви, проживає окремо від батьків, а відтак перерахування боржницею коштів повнолітній дочці жодним чином не підтверджує, що зазначені кошти спрямовані на утримання неповнолітніх дітей сторін.

Також із змісту копії платіжних документів неможливо встановити призначення коштів, що кошти перераховані саме, як сплата аліментів на утримання недолітніх дітей. Платіжні документи не перекладені на державну мову, тому не є належними та допустимими доказами.

ОСОБА_2 зазначає, що ствердження боржниці про непроживання стягувача разом з неповнолітніми дітьми не підтверджені жодним доказом, заявниця не навела жодної обставини, яка відноситься процесуальним законодавством до ново виявлених, тому просив суд відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового наказу про стягнення аліментів, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 27 жовтня 2021 року у справі № 629/5804/21 (а.с. 53-55).

В судове засідання ОСОБА_8 не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначала, що знаходиться за межами України та не має можливості бути присутньою в судовому засіданні, вказувала, що діти на даний час проживають з нею у Республіці Польща, просила розглянути справу за її відсутністю та задовольнити заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяви від 10.12.2021 р. та від 04.07.2022 р., в яких просив розглянути справу без його участі та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами (а.с. 48).

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Здєльник С.І в судове засідання не з`явився, в запереченнях на заяву про перегляд судового рішення (а.с. 55) просив розглянути справу без участі заявника та його представника.

Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, встановлено, що ОСОБА_2 звернувся через свого представника адвоката Здєльник С.І. до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування заяви він посилався на те, що неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дітей - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за іншою адресою, а у листопаді 2020 року виїхала на роботу у Республіку Польща та в Україну не поверталася, матеріальну допомогу дітям не надає, не піклується про них та вихованням дітей не займається (а.с.1-2).

В обґрунтування заявлених вимог стягувачам надані свідоцтва про народження дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підтверджують, що сторони є батьками дітей (а.с. 8-9).

Також до заяви про видачу наказу наданий оригінал витягу №2935 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.10.2021 р., виданий відділом з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громадян Лозівської міської ради Харківської області, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 6).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.10.2021р. №10708, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована з 13.02.2007р. по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Судовим наказом, виданим 27 жовтня 2021 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області по справі №629/5804/21, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - з 18.10.2021 і до досягнення дітьми віку повноліття; а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 227 гривень (а.с. 18).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2022 р. заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами прийнята до розгляду.

Дослідив докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_8 повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин першої, восьмої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Як зазначено в чисельних рішеннях Верховного суду, зокрема у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2019 року у справі № 541/2460/16-ц (провадження № 61-7793св19), за змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 "Попов проти Молдови" (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, заявниця боржниця в наказному провадженні, в листопаді 2020 року виїхала у Республіку Польща та на день ухвалення судового наказу залишилася за межами України, при цьому неповнолітні діти залишилися в Україні та проживають за місцем реєстрації стягувача аліментів ОСОБА_2 . Отже, заявниця з листопада 2020 р. проживає окремо від своїх дітей та ця обставина визнається сторонами і не потребує доказуванню в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, відповідно до якої, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Стягувач аліментів - ОСОБА_2 зареєстрований разом з неповнолітніми дітьми, що підтверджується Витягу №2935 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.10.2021 р.

Як на наявність нововиявленої обставини заявниця посилається на фактичне проживання стягувача окремо від неповнолітніх дітей, при цьому заявниця не надала жодного доказу в підтвердження цього ствердження.

Таким чином, заявницею не доведена наявність нововиявленої обставини, яка має суттєве значення для вирішення справи, а відтак відсутні підстави для перегляду судового наказу.

Аргументи заявниці зводяться до переоцінки письмового доказу - витягу №2935 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.10.2021 р., що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами в силу ч. 4 ст. 423 ЦПК України. Крім того, оцінка доказів є прерогативою суду в силу ст. 89 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ствердження заявниці про добровільну сплату нею аліментів на утримання неповнолітніх дітей, не підтверджується належними доказами. Так, суд не приймає до уваги, копії роздруківок про здійснення переказу через систему «Western union» (а.с.38-40), оскільки отримувачем коштів є ОСОБА_9 , яка ні є ані опікуном/піклувальником, ані матір`ю неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Крім того, зазначені роздруківки не містять визначення платіжу, як сплату саме аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Роздруківки, що містяться на аркушах 46-47, також не можуть бути прийнятими в якості доказів сплати аліментів заявницею, оскільки із їх змісту неможливо встановити хто саме робив переказ, хто є отримувачем коштів, зарахування цих коштів на рахунки отримувачів, а також що призначення платіжу є саме аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Отже, ОСОБА_8 не доведено сплату нею аліментів на утримання дітей, безпосередньо стягувачові, як тому з батьків, разом з яким проживають діти.

Також заявниця посилається на те, що неповнолітні діти після оголошення воєнного стану в Україні переїхали до Польщі та проживають зараз не нею. Але зазначена обставина не є нововиявленою, а є новою, оскільки не існувала на день ухвалення судового наказу (27 жовтня 2021р.), а виникла вже 24.02.2022р (Указ Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»), тобто після ухвалення цього наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України, 3а результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи, що ОСОБА_8 не доведена наявність нововиявлених обставин, відсутні підстави для задоволення заяви повністю.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 423-429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 27 жовтня 2021 року у справі № 629/5804/21, - відмовити.

Судовий наказ, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області 27 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей залишити в силі.

Ухвала підписана 19.09.2022 р.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Спаї