ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3817/22 Справа № 206/5032/20 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року у справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ "Екологія-Д" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Його квартиру, яка знаходиться на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, а саме ванну кімнату 04 вересня 2020 року було затоплено, внаслідок того, що відповідач, який мешкає поверхом вище в квартирі АДРЕСА_2 недбало ставився до своїх сантехнічних приладів, що призвело до залиття стелі у ванній кімнаті позивача квартири. В той же день, 04 вересня 2020 року, комісією у складі інженера ТОВ "Екологія-Д" (компанія, яка здійснює утримання будинку) ОСОБА_3 та інженера ОСОБА_4 було складено Акт від 04 вересня 2020 року №26 згідно з яким за адресою: АДРЕСА_3 , проведено обстеження квартири №127 виявлено залиття стелі - гіпсокартон пофарбований водоемульсійною фарбою - 0,5 м2. Імовірною причиною залиття є халатне ставлення до сантехнічних приладів мешканцями кв. №131 . Внаслідок залиття, ванна кімната, а саме її стеля потребує термінового ремонту, оскільки перебувати в ній стало неможливо, так як відчувається стійкий запах цвілі та сирості. Дана ситуація з приводу затоплення ванної кімнати виникає вже не вперше. Проте, коли вдруге було здійснено відповідачем залиття та позивач отримавши знову відмову на його усні вимоги відшкодувати завдану шкоду, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4890 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судові витрати в сумі 8040 грн. 80 коп., з яких на професійну правничу допомогу у сумі - 6 000 грн., витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі - 1 200 грн. та судового збору у розмірі - 840 грн. 80 коп.

Заочним рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4890 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., судові витрати в сумі 8040 грн. 80 коп., з яких на професійну правничу допомогу у сумі - 6 000 грн., витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі - 1 200 грн. та судового збору у розмірі - 840 грн. 80 коп.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду від 11 травня 2021 року скасувати на ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольни частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.367 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2015 року (а.с. 11, 12).

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 жвтня 2015 року за індексним номером №46541232, власником квартири АДРЕСА_7 , є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу, квартири, серія та номер: 343, виданий 29 жовтня 2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В. (а.с. 13).

З Акту від 18 жовтня 2019 року виданого КП "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради, складеною комісією інженерів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, було складено акт про те, що при виході на місце за адресою АДРЕСА_6 виявлено наступне: у квартирі на стелі жовта пляма від залиття розміром 0,4 м х 0,25 м, стеля із гіпсокартону, пофарбована водоемульсійною фарбою; на момент обстеження течія зі стелі відсутня. Причина: імовірно необережне поводження із сантехнічними приладами мешканців квартири №131 , яка розташована поверхом вище (а.с.15).

З Акту складеного ТОВ "Екологія-Д" від 04 вересня 2020 року за № 26 вбачається, що комісією у складі інженера ТОВ "Екологія-Д" ОСОБА_3 та інженера ОСОБА_4 , складено цей акт у тому, що за адресою: АДРЕСА_3 , проведено обстеження квартири №127 , після залриття та виявлено наступне: санвузол, стеля залита - гіпсокартон пофарбований водоемульсійною фарбою - 0,5м2; Імовірно причиною залиття є халатне ставлення до сантехнічних приладів мешканцями кв. №131 (а.с. 14).

20 жовтня 2020 року ПП "Новомосковське бюро експертної оцінки" було складено звіт та висновок про вартість об`єкту оцінки, у висновку зазначено, що матеріальний збиток від пошкодження оздоблення приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: АДРЕСА_6 , який замовляв ОСОБА_2 , складає 4890 грн. (а.с. 16-30)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, рішення суду було ухвалено при заочному розгляді справи, відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду, та відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно з частинами 1,2, 3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Згідно додатку № 4 вказаних правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

В акті про залиття обов`язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.).

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 638/7838/16-ц (провадження № 61-29055св18).

У справі встановлено, позивач ОСОБА_2 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2015 року (а.с. 11, 12).

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 жвтня 2015 року за індексним номером №46541232, власником квартири АДРЕСА_7 , є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу, квартири, серія та номер: 343, виданий 29 жовтня 2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В. (а.с. 13).

З Акту від 18 жовтня 2019 року виданого КП "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради, складеною комісією інженерів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, було складено акт про те, що при виході на місце за адресою АДРЕСА_6 виявлено наступне: у квартирі на стелі жовта пляма від залиття розміром 0,4 м х 0,25 м, стеля із гіпсокартону, пофарбована водоемульсійною фарбою; на момент обстеження течія зі стелі відсутня. Причина: імовірно необережне поводження із сантехнічними приладами мешканців квартири №131 , яка розташована поверхом вище (а.с.15).

З Акту складеного ТОВ "Екологія-Д" від 04 вересня 2020 року за № 26 вбачається, що комісією у складі інженера ТОВ "Екологія-Д" ОСОБА_3 та інженера ОСОБА_4 , складено цей акт у тому, що за адресою: АДРЕСА_3 , проведено обстеження квартири №127 , після залриття та виявлено наступне: санвузол, стеля залита - гіпсокартон пофарбований водоемульсійною фарбою - 0,5м2; Імовірно причиною залиття є халатне ставлення до сантехнічних приладів мешканцями кв. №131 (а.с. 14).

20 жовтня 2020 року ПП "Новомосковське бюро експертної оцінки" було складено звіт та висновок про вартість об`єкту оцінки, у висновку зазначено, що матеріальний збиток від пошкодження оздоблення приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: АДРЕСА_6 , який замовляв ОСОБА_2 , складає 4890 грн. (а.с. 16-30)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 січня 1997 року виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.146).

Квартира №131 , співвласником якої є відповідач, знаходиться поверхом вище квартири №127 , власником якої є позивач.

Відповідач у справі ОСОБА_1 не погоджувався із зазначеним позивачем розміром матеріальної шкоди та вказував, що причина залиття стелі у ванній кімнаті квартири позивача не встановлена належними доказами у справі.

В апеляційному суді на розгляд ставилося питання про призначення у справі відповідної судової будівельно-технічної експертизи, однак клопотань про призначення відповідної судової експертизи від учасників справи до апеляційного суду не надходило.

Слід зазначити, враховуючи, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, але відповідачем у справі не спростовано належними та допустимими доказами відсутність його вини у залитті квартири позивача, внаслідок якого позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Будь-яких доказів на спростування визначеної звітом суми спричиненої матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивача, відповідачем суду не надано.

Таким чином, встановивши вказані обставини, матеріалами справи підтверджується наявність підстав стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 4890 грн., завданої залиттям квартири.

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Залиття стелі у ванній кімнаті квартири, яка належить позивачу, відбулося із квартири АДРЕСА_2 , співвласником якої є відповідач.

Позивач зазначав, що в результаті залиття квартири він зазнав моральних страждань, які виразилися у переживаннях, створенні відповідачем дискомфорту, порушено було звичний спосіб його життя.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Враховуючи наведене, ступінь, тривалість та характер моральних переживань, урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та такий розмір буде достатнім та співмірним.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн. слід зазначити наступне.

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З матеріалів справи вбачається, правову допомогу позивачу ОСОБА_2 у цій справі на підставі договору доручення №01/10-20 про надання правничої допомоги від 07 жовтня 2020 року надавав адвокат Виприк С.О. (а.с.49, 50).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано розрахунок наданих послуг згідно договору доручення №01/10-20 про надання правничої допомоги від 07 жовтня 2020 року, відповідно до якого: усна консультація та правовий аналіз наданих документів з питання звернення до суду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - вартістю 1000 грн.; написання позову та інших процесуальних документів у справі - вартістю 2500 грн.; представництво та захист інтересів у Самарському районному суді м,дніпропетровська у справі - вартістю 2000 грн. (а.с.51).

Також надано акт про оплату послуг на суму 6000 грн. (а.с.52).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 зазначав про завищений розмір витрат на правничу допомогу у цій справі у розмірі 6000 грн. (а.с.121-124).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

З матеріалів справи вбачається, адвокат Виприк С.О. приймав участь у судових засіданнях у суді першої інстанції, а саме: 12 січня 2021 року з 13.13 год. - 13.20 год. (7 хв.), 10 лютого 2021 року з 09.18 год. - 09.22 год (4 хв.), 24 березня 2021 року з 09.23 год. - 09.26 год. (3 хв.), 19 квітня 2021 року з 10.08 год. - 10.14 год. (6 хв.). Тобто, загальна кількість часу участі адвоката у судових засіданнях у суді першої інстанції становить 20 хвилин (а.с.59, 62, 69, 78 )

Враховуючи викладене, складність справи, співмірність та пропорційність понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., що є належним чином обґрунтованим, не суперечить принципу розподілу судових витрат.

Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача вартість підготовки звіту щодо визначення матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: АДРЕСА_6 , який було виконано на замовлення позивача ОСОБА_2 , у розмірі 1200 грн. (а.с.48).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, заочне рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ "Екологія-Д" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвоката Маркело В.О. звернулася до апеляційного суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року (а.с.149, 150).

Стосовно вказаної заяви слід зазначити, приписами ч.1 п.3, ч.2 п.3, ч.5, 6, 9-10 ст.444 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він відмовляє в позові повністю. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року N 13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Встановлено, на виконання оскаржуваного у цій справі заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року, судом першої інстанції 22 жовтня 2021 року було видано позивачу ОСОБА_2 виконавчий лист №206/5032/20 (а.с.92).

ОСОБА_2 пред`явив вказаний виконавчий лист до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., та приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. від 22 грудня 2021 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №206/5032/20, виданим 20 жовтня 2021 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4890 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., судові витрати в сумі 8040 грн. 80 коп., з яких на професійну правничу допомогу у сумі - 6 000 грн., витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі - 1 200 грн. та судового збору у розмірі - 840 грн. 80 коп., на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду (а.с.151).

Враховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у цій справі заочне рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ "Екологія-Д" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задоволено частково, грошові кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на виконання скасованого заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року, підлягають поверненню ОСОБА_1 , а отже, заява про поворот виконання рішення суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 444 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 4890 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., витрати по підготовці звіту щодо визначення матеріального збитку у розмірі 1200 грн., судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Маркело Валентина Олексіївна про поворот виконання рішення задовольнити.

Допустити поворот виконання заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року, на підставі якого було видано виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 4890 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 1200 грн., судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

У порядку повороту виконання заочного рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 4890 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., витрати по підготовці справи до розгляду у розмірі 1200 грн., судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова