ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 701/1212/21
Провадження № 22-ц/821/988/22
Категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача адвокат Мельник Олег Федорович

відповідач: Відділ освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради

представники відповідача: Сокотуха Сергій Олександрович, ОСОБА_2

третя особа на стороні відповідача: Кривецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року (ухваленого під головуванням судді Калієвського І.Д. в приміщенні Маньківського районного суду Черкаської області, повний текст рішення виготовлено 26 травня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради, третя особа на стороні відповідача: Кривецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради про визнання незаконним, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Маньківського районного суду Черкаської області із позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради, третя особа на стороні відповідача: Кривецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позов обґрунтований тим, що згідно наказу № 34 по Маньківському райвно від 07.06.1991 року позивач була призначена на посаду вчителя математики Кривецької неповної середньої школи Маньківського району Черкаської області.

В даному закладі на посаді вчителя математики, вказує позивачка, вона працює і по даний час.

З 17 вересня 2021 року по 29 вересня 2021 року в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, яке сталось від протиправних дій колеги по роботі, зазначає позивачка, вона перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділення КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області.

В зв`язку з госпіталізацією до лікувального закладу 17 вересня 2021 року (п`ятниця) на протязі трьох днів, вказує ОСОБА_1 , вона намагалась зв`язатись з керівником (директором) навчального закладу, щоб повідомити про те, що вона перебуває на стаціонарному лікуванні, однак він ігнорував прийом дзвінків і їй не вдалось із ним зв`язатись. Після чого позивач мала розмови з іншими мешканцями села, через яких повідомила директора навчального закладу про те, що вона перебуває на стаціонарному лікуванні.

30 вересня 2021 року після проходження лікування, вказує позивачка, вона вийшла на роботу до Кривецького ЗЗСО (закладу загальної середньої освіти), щоб приступити до своїх функціональних обов`язків. Директор ОСОБА_3 по приходу її на робоче місце запитав чому вона на протязі двох тижнів була відсутня на робочому місці, на що вона повідомила, що перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня».

04 жовтня 2021 року після закінчення першого уроку 09:15 год., директор, зібравши увесь колектив школи в учительській, запитав у позивача, чи може вона надати підтверджуючі документи про те, де вона знаходилась з 17 вересня 2021 року по 29 вересня 2021 року, на що, як вказує позивачка, вона відповіла, що перебувала на лікарняному, і лікарняний лист на разі є тільки в електронному вигляді, його можна побачити лише на сайті роботодавця, в паперовому вигляді на дати листок непрацездатності неможливо через те, що такі листки в паперовому вигляді уже не видаються.

Після чого директор школи, повідомив, що оголошує їй догану про порушення дисципліни, за що не повідомив, але надав присутнім наказ, щоб вони поставили свої підписи, зміст наказу не оголошувався, наказ їй не вручався, і підпису на ньому вона не ставила.

Такі дії директора школи, вказує ОСОБА_1 ,вона сприйняла як незаконні та стала звертатись як до нього так і до відповідача із заявами пояснити причину винесення догани, проте відповіді від директора школи вона не отримала, а відповідь від відповідача була такою, що її дійсно було оголошено 04.10.2021 року догану за порушення трудового розпорядку (наказ №27-К), 04.10.2021 року було складено акт, що нібито вона відмовилась від підпису про ознайомлення наказу про винесення догани, а 05.10.2021 року наказ №27-К про оголошення позивачу догани було вручено, що підтверджується актом №5 від 05.10.2021 року (копії актів разом з відповіддю її направлені).

В послідуючому, зазначає позивачка, вона неодноразово як сама, так і за запитом адвоката, зверталась до директора Кривецької школи, проте наказ про оголошення її догани за порушення трудового розпорядку їй не надано.

Також, позивач зазначала, що вини в порушенні трудової дисципліни за період з 01 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року з її боку не було та немає, оскільки трудової дисципліни вона не порушувала і завжди діяла та діє в рамках трудового розпорядку та посадової інструкції закладу, де вона працює, а наказ № 27-Квід 04.10.2021 року вважає незаконним, оскільки перебування на стаціонарному лікуванні та ненадання в паперовому вигляді листка не працездатності не є порушенням трудового розпорядку, оскільки видача лікарняних листків в паперовому вигляді призупинена, і на час проходження нею лікування уже діяли електронні лікарняні листи, які розміщена на порталі лікарняних листів Пенсійного Фонду України (лікарняний лист №-1з 17.09.2021 року по 27.09.2021 року, лікарняний лист № продовження л/л №-1 із 28.09.2021 року по 29.09.2021 року).

Крім того, вказує позивачка, незаконне накладення на неї дисциплінарного стягнення послугувало причиною позбавлення її різних винагород та премій, приниження її честі та гідності, тому такі дії спричинили їй не тільки матеріальну, а й моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні її нормальних життєвих зв`язків,необхідності прикладення додаткових зусиль для відновлення попереднього стану, тому спричинену їй моральну шкоду позивачка оцінила в розмірі 100000 гривень.

В зв`язку з вищевикладеним, вказує ОСОБА_1 , вона змушена була за захистом своїх порушених прав звертатися із відповідним позовом до суду і просила постановити рішення, яким визнати наказ № 27-К від 04.10.2021 року Кривецького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради «Про оголошення догани» незаконним та скасувати його; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.; стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року позов - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 27-К від 04.10.2021 року Кривецького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді догани.

Стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

Вирішено питання про судовий збір.

В решті позову - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 17 червня 2022 року, Відділ освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що при розгляді справи в суді першої інстанції відповідач звертав увагу суду на те, що Відділ освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради не є належним відповідачем, оскільки наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності виносив директор школи, а не Відділ освіти.

Отже, суд першої інстанції не з`ясував питання про склад осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, що стосується наказу «Про оголошення догани ОСОБА_1 » від 04.10.2021 року, зазначає апелянт, директором школи були виконані всі вимоги трудового законодавства, щодо законності застосування норм трудового права та процедури дотримання його застосування, чим і підтверджується доказами, які долучені до матеріалів справи.

Що стосується моральної шкоди, позивачка не довела її наявність, причинно наслідкового зв`язку із прийняттям наказу «Про оголошення догани» та відповідальністю відповідача, який оспорюваний наказ не приймав.

Не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_1 і в частині стягнення з Відділу освіти на її користь витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки вони не стосуються відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов від Директора Кривецького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мандри С., зазначено, що ознайомившись з апеляційною скаргою Відділу освіти, він повністю погоджується з доводами, які викладені в ній, у зв`язку із чим просить задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи

На підставі пояснень, наданих суду безпосередньо учасниками процесу, було встановлено, що 17.09.2021 року між ОСОБА_1 та іншим працівником школи стався конфлікт, внаслідок якого позивачка викликала на робоче місце швидку карету допомоги, їй було надано допомогу, на пропозицію щодо госпіталізації остання відмовилася, оскільки бажала закінчити уроки, але після обіду 17.09.2021 року позивач відчула погіршення свого стану та звернулася до ЦРЛ за допомогою о 15 год.

17.09.2021 року ОСОБА_1 була госпіталізована на стаціонарне лікування.

Згідно акту № 1 про відсутність на робочому місці вчителя математики Кривецької ЗЗСО ОСОБА_1 від 20.09.2021 року засвідчено комісійно факт відсутності останньої станом на 8 год.20 хв. 20.09.2021 р. (а.с.113).

Згідно акту № 2 про відсутність на робочому місці вчителя математики Кривецької ЗЗСО ОСОБА_1 від 20.09.2021 року засвідчено комісійно факт відсутності останньої станом на 14 год.00 хв. 20.09.2021 року.

Згідно акту № 3 про відмову написання пояснювальної записки про завчасне попередження та відсутність на роботі вчителя ОСОБА_1 від 30.09.2021 року комісійно засвідчено, що на нараді 30.09.2021 року о 9 год. 15 хв. директор школи Мандра С.О. звернувся з проханням до ОСОБА_1 пояснити усно чи письмово чому вона була відсутня на роботі з 20.09.2021 року по 29.09.2021 року, на що остання відмовилася (а.с.116).

Згідно акту № 4 про відмову вчителя ОСОБА_4 від підпису в наказі від 04.10.2021 року засвідчено комісією відмову ОСОБА_4 від підпису наказу №27/к від 04.10.2021 року «Про оголошення догани» (а.с.13).

Згідно акту № 5 від 05.10.2021 року про вручення вчителю ОСОБА_4 наказу №27-к від 04.10.2021 р. засвідчено комісійно факт вручення даного наказу та відмову від підпису про його вручення (а.с.12).

Акт № б/н від 22.09.2021 року про відсутність повідомлення вчителя ОСОБА_4 адміністрації Кривецького ЗЗСО комісійно підтверджує те, що вчитель ОСОБА_4 не повідомляла про свою відсутність з 20.09.2021 року по 22.09.2021 року (а.с.115).

Згідно копії наказу № 27-К від 04.10.2021 року «Про оголошення догани» вбачається надрукована примітка внизу наказу «наказ зачитаний директором на нараді 04.10.2021 року о 10 год. 15 хв. ОСОБА_4 підписуватись відмовилася, про що посвідчують вчителі ». Підписи вчителів та їх прізвища виконані письмово в недрукований спосіб. Наявність даної примітки у даному наказі дає змогу стверджувати, що оголошуючи наказ директор школи ОСОБА_3 вже наперед знав, що ОСОБА_4 відмовиться від його підпису. (а.с.63,117).

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог, визначених ст. 263 ЦПК України, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є наказ Кривецького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради «Про оголошення догани» № 27-К від 04.10.2021 року.

Обраний позивачем спосіб захисту свого цивільного права не суперечить положенням ст. 16 ЦК України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган в силу частини третьої статті 149 КЗпП України повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тобто до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Встановлено, що відповідно до витягу з наказу № 34 по Маньківському райвно від 07.06.1991 року ОСОБА_1 призначено на посаду вчителя математики в Кривецьку НСШ з 15 серпня 1991 року (а.с.62)

Згідно копії трудової книжки позивачка ОСОБА_1 з 15.08.1991 року прийнята на посаду вчителя математики Кривецької НСШ, а 01.09.1993 року переведена на посаду вихователя групи подовженого дня Кривецької НСШ (а.с.10).

З Наказу № 27-К від 04.10.2021 року «Про оголошення догани» вбачається, що у зв`язку з порушенням трудової дисципліни на підставі ст. 147 КЗпП України, п.3.19 Правил внутрішнього трудового розпорядку Кривецького ЗЗСО І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради оголошено догану вчителю математики Кривецького ЗЗСО І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни. Підставою зазначено: акт № 3 про відмову надання письмових пояснень від 30.09.2021 року, акт № 1, № 2 про відсутність на роботі у закладі від 20.09.2021 року та не повідомлення адміністрації закладу про те що ОСОБА_1 не вийде на роботу (а.с.63).

Відповідно до п. 3.19 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Кривецького ЗЗСО зазначено, що учитель, який не має можливості з`явитись на свої уроки з поважної причини, зобов`язаний заздалегідь попередити це адміністрацію школи(а.с.23-28).

П.1 розділу 7 Правил передбачено, що до порушників дисципліни і недобросовісних працівників застосовуються засоби дисциплінарного та громадського впливу.

На підтвердження факту перебування на стаціонарному лікуванні з 17.09.2021 року по 29.09.2021 року ОСОБА_1 надала: виписку №1939 із медичної картки стаціонарного хворого (а.с.17), запис в медичній картці амбулаторного хворого № 0327 щодо факту звернення до терапевта зі скаргами 17.09.2021 року о 15 год. 00 хв.(а.с.22).

Колегія суддів звертає увагу на те, що даний факт не оспорюється учасниками процесу.

Як вбачається із Наказу «Про оголошення догани», підставою до оскаржуваного наказу було зазначено, крім неповідомлення адміністрації закладу про невихід на роботу і відмова від надання письмових пояснень так і безпосередня відсутність позивача на робочому місці.

Проте, період відсутності позивачки під час лікування на робочому місці є поважним, оскільки підтверджується належними та допустими доказами.

Разом з тим, при винесенні даного наказу, ініціатором наказу не було враховано всі обставини, що призвели до лікування ОСОБА_1 , не враховано відсутність будь-яких дисциплінарних стягнень відносно позивача за весь період роботи в школі (з 1991 р.), не спростовано належним чином спроб позивачки щодо повідомлення директора школи про перебування на лікуванні шляхом телефонних дзвінків.

Врахувавши вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про задоволення позовних вимог в частині визнання наказу незаконним та його скасування, оскільки не підтверджено належними та допустими доказами вину працівника в порушенні трудової дисципліни, не надано належних, достовірних та достатніх доказів, що дають підстави в своїй сукупності дійти висновку про правомірність накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а сама по собі відмова від дачі пояснень та відсутність на робочому місці, яка визнана поважною (в зв`язку з перебуванням на лікуванні і поважність не оспорюється учасниками процесу), не може бути підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності за недоведеністю самого факту порушення.

Щодо вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові 14 лютого 2018 року у справі № 653/1238/16-ц (провадження № 61-1195св18).

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 має право на отримання моральної шкоди, як відшкодування понесених нею втрат немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань та негативних змін в житті, яких позивачка зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси, порушенням нормального способу та укладу свого життя і необхідністю прикладення суттєвих додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.

Проаналізувавши вищенаведені норми матеріального права, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем в сумі 100 000 гривень є таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, оскільки ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів в обґрунтування саме такого розміру немайнової шкоди, як не надала і відповідного розрахунку, доказів його співмірності з заподіяною шкодою та обґрунтування достатності 100000,00 грн. для відшкодування перенесених позивачем моральних страждань, а тому суд прийшов до аргументованого висновку про можливість часткового задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог і необхідності стягнення на її користь в рахунок відшкодування збитків немайнового характеру 5000 грн.

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму (15000,00 грн.) є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Вказані витрати, понесені позивачкою, документально підтверджені.

Фактично, приведені в апеляційній скарзі доводи, зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради залишити без задоволення.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Маньківської селищної ради, третя особа на стороні відповідача: Кривецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Маньківської селищної ради про визнання незаконним, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/ повний текст постанови суду виготовлений 19 вересня 2022 року/