ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 392/1067/20

провадження № 22-ц/4809/122/22

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області у складі судді Кавун Т.В. від 09 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, треті особи: заступник начальника управління начальник відділу адміністрування акцизного податку, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи, ліцензування роздрібної торгівлі, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ОСОБА_2 , заступник начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального та обігом марок акцизного податку обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона працює у ТОВ «ВА-ОЙЛ» на посаді оператора АЗС. З 16.06.2020 по 24.06.2020 на автозаправній станції проводилася перевірка представниками ГУ ДПС у Кіровоградській області, за результатами якої був складений акт «Про результати фактичної перевірки з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу пального», з додатками до нього, щодо реалізації пального на АЗС ТОВ «ВА-ОЙЛ» від 25.06.2020 року за № 153/11-28-32-01/ НОМЕР_1 .

Вказала, що фактична перевірка здійснювалася з порушенням вимог чинного законодавства, а Акт перевірки взагалі не відповідає вимогам ст. 86 ПК України, який став наслідком притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2020 року у справі № 392/784/20, закрито провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а тому протокол № 000005 від 16.06.2020 року є незаконним.

Зазначила, що внаслідок незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, їй було завдано майнову шкоду у вигляді оплати професійної правничої допомоги в розмірі 5000 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги №70 від 03.07.2020.

Також незаконними діями відповідача їй було спричинено моральні страждання, які проявилися у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з незаконним переживанням під судовим слідством, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунків з оточуючими людьми, втраті значного часу та заробітку, оскільки була вимушена організовувати захист в судовому порядку.

Посилаючись на ці обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь відшкодування витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 5000 гривень, відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000 гривень, витрат на правову допомогу під час розгляду справи по суті у розмірі 15 000 гривень.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній сказі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000005 від 16.06.2020 року громадянка ОСОБА_1 обвинувачена в тому, що 16.06.2020 року здійснювала реалізацію паливно-мастильних матеріалів без відповідних ліцензій за адресою в АДРЕСА_1 , АЗС ТОВ «ВА-ОЙЛ», чим порушила вимоги Закону України № 481/95 ВР від 19.12.1995 року.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2020 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ТОВ «ВА-ОЙЛ» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомленні-рішення, яке винесено на підставі акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди заданої внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів незаконності дій відповідача.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦКУкраїни, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Верховний Суд виходить з того, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)»).

Позивач вважає, що її незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим має право на відшкодування моральної шкоди.

При цьому позивач вважає, що незаконне притягнення до адміністративної відповідальності відбулося шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення адміністративного правопорушення (проступку).

З огляду на вказане, для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише складення протоколу про адміністративне правопорушення. Необхідно ухвалення відповідного рішення, чого в даному випадку не було.

Під час вирішення спору суд першої інстанцій правильно врахував, що складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягнення особи до адміністративної відповідальності та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.08.2022

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М.Дьомич