Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/2454/20
Номер провадження 2/950/28/22
У Х В А Л А

"22" серпня 2022 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценко В. А.

при секретарі - Радковській О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лебедині позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Споживчого товариства «Слобожани» про зобов`язання здійснення демонтажу малих архітектурних форм;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , яка складається з нежитлового приміщення магазину цегла, під літ. «А» загальною площею 76,2 кв. м. під номером АДРЕСА_1 .

На земельній ділянці, яка межує з земельною ділянкою позивачки (під приміщенням магазину) знаходиться ряд стаціонарних малих архітектурних форм кіосків, розташованих на відстані 2,7 м. від стіни магазину, що є порушенням протипожежних норм.

Тому позивачка звернувся до суду та просила зобов`язати СП «Слобожани» та ФОП ОСОБА_2 демонтувати малі архітектурні форми, пересувні споруди (кіоски).

В підготовчому судовому засіданні представник позивачки надав суду клопотання про заміну відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача Підприємство Сумської облспоживспілки «Лебединський ринок», мотивуючи це тим, що відповідно до рішення Лебединського райсуду віл 30.01.2006 року по справі №2-55-06 за позовом ОСОБА_3 до підприємства Сумської обласної спілки споживчих товариств «Лебединський ринок» про зобов`язання перенесення малих архітектурних форм судом встановлено, що малі архітектурні форми, які на даний час є предметом позову у даній справі, були встановлені відповідачем по справі № 2-55-06, тобто підприємством Сумської обласної спілки споживчих товариств «Лебединський ринок» ще до придбання магазину, частка якого на даний час належить ОСОБА_1 .

Також він уточнив позовні вимоги і просив покласти зобов`язання демонтувати тимчасові споруди, розташовані на території СП «Слобожани» на відповідачів Споживче товариство «Слобожани» та Підприємство Сумської облспоживспілки «Лебединський ринок».

Крім того, представник позивачки просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги представника відповідачки ОСОБА_2 .

Представник відповідачки адвокат Титаренко О.М. в підготовчому судовому засіданні щодо виключення ОСОБА_2 із числа учасників справи не заперечив, проте просив стягнути на її користь компенсацію судових витрат, яка складається з витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. та гонорару адвоката в розмірі 2 000 грн., послався на ту обставину, що вказані витрати є помірними і обґрунтованими, а також звернув увагу суду на те, що представником позивачки не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви.

Відповідачка ОСОБА_2 підтримала доводи свого представника.

Представник відповідача СП «Слобожани» - адвокат Коваленко О.І. просив залишити позовну заяву без розгляду з тих підстав, що викладені в первісній та уточнених позовних заявах позовні вимоги належним чином не ідентифіковані, не вказано кого саме із відповідачів позивачка просить зобов`язати демонтувати певні тимчасові споруди, серед яких є і її власна, не зазначено точне місце розташування цих споруд і їх власників.

При цьому він підтримав доводи адвоката Титаренка О.М. щодо стягнення судових витрат в повному обсязі.

З договору, витягу, додатку, опису, акту, довідки (а.с. 82, 220-226), досліджених в судовому засіданні вбачається, що представником відповідачки ОСОБА_2 є адвокат Титаренко О.М., загальний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 17 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ст.ст. 43, 49 ЦПК України, позивачеві належить право підтримувати позовні вимоги, підстави, предмет позову і розмір позовних вимог та право відмовитись від позову.

Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання замінити первісного відповідача належним.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 1 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд приймає до уваги, що малі архітектурні форми, які є предметом позову у даній справі були встановлені підприємством Сумської обласної спілки споживчих товариств «Лебединський ринок», що позивачка має право до початку першого судового засідання замінити первісного відповідача, тому вважає необхідним задовільнити клопотання представника позивачки та замінити в справі первісного відповідача належним.

При цьому суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст.ст. 43, 49 ЦПК України, право підтримувати позовні вимоги всіма законними способами, право визначати підстави, предмет позову і розмір позовних вимог та право відмовитись від позову належить позивачеві, що представник останнього під час підготовчого провадження у справі уточнив позовні вимоги, склав позовну заяву таким чином, який вважає необхідним і має право звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, які вважає порушеними, невизнаними або оспорюваними.

Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача щодо залишення позову без розгляду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою і не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження судових витрат представником позивачки подано договір про надання правової допомоги та додаток до нього від 03.02.2021 (а.с. 82, 221-223) та опис робіт згідно зазначеного договору (а.с. 224), з яких вбачається, що адвокат Титаренко О.М. надав у даній справі правничу допомогу і її вартість склала:

- розмір гонорару при досягненні позитивного результату 2000 грн.

-консультаційна робота, підготовка і підписання договору 1 000 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи 1 000 грн.;

- складання відзиву 4 000 грн.;

- складання заяви про виклик свідків 500 грн.;

- участь у судових засіданнях по справі 8 000 грн.

Всього: гонорар 2 000 грн., витрат 15 000 грн.

Факт оплати позивачкою судових витрат за надані адвокатом послуги 15 000 грн. доводиться довідкою квитанцією від 05.08.2022 року (а.с. 226).

Посилаючись на зазначене, сторона відповідачки ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача зазначену суму витрат, оскільки доказами підтверджено надання професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтами розмірі, а також здійснено їх реальну оплату.

Однак, суд не повною мірою погоджується з такими доводами сторони та, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_2 в цій частині, вважає, що розмір витрат на підготовку заяви про виклик свідків, підготовку відзиву на позовну заяву та участь представника у судових засіданнях по справі є дещо перевищеним.

Заявлений розмір є не повною мірою обґрунтованим та не відповідає критерію розумності.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31.07.2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, терміну надання і значимості вчинених адвокатом дій (надання послуг), суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу та вважає необхідним стягнути з позивачки в цій частині кошти у загальному розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12,15, 43,49, 51, 133, 137, 141, 257, 259-260 ЦПК України;

У Х В А Л И В:

Замінити у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Споживчого товариства «Слобожани» про зобов`язання здійснення демонтажу малих архітектурних форм первісного відповідача - ОСОБА_2 належним відповідачем - Підприємством Сумської обласної спілки споживчих товариств «Лебединський ринок», , адреса: 42200, Сумська обл., м. Лебедин, площа Соборна, будинок 37 А.

В задоволенні клопотання представника відповідача Споживче товариство «Слобожани» - адвоката Коваленко О.І. щодо залишення без розгляду позову ОСОБА_1 про зобов`язання здійснення демонтажу малих архітектурних форм відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , і/н НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , і/н НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В. А. Стеценко