Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
278/1125/22: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах про недоговірні зобов’язання, з них; про відшкодування шкоди, з них; завданої внаслідок ДТП.
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 07.02.2023
Номер судового провадження: 2/278/552/22
Справа № 278/1125/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Лабика Руслана Романовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою, відповідно до якої зазначили, що 8 грудня 2020 року, близько 19 год. 15 хв., ОСОБА_4 , керуючи автобусом "РУТА-20" з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідним дорожнім знаком, водій ОСОБА_4 в порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), перевищуючи максимально дозволену швидкість руху у населеному пункті, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, щоб пропустити пішохода, в результаті чого передньою лівою частиною автобуса здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

У результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього у вигляді загибелі ОСОБА_5 , його близьким родичам, а саме: матері ОСОБА_1 , сину ОСОБА_2 та дочці ОСОБА_3 було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "РУТА-20", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дії якого загинув ОСОБА_5 , була застрахована у АТ "СК "КРАЇНА" відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР5002199 (чинного на дату ДТП), що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ, яка міститься за посиланням https://cbd.mtsbu.ua/Login.aspx.

Посилаючись на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961 -IV від 01.07.2004 р. (далі - Закон №1961-IV), позивачі просили суд стягнути з АТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА":

-на користь ОСОБА_1 20000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

-на користь ОСОБА_2 20000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька;

-на користь ОСОБА_3 20000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та 180000,00 грн мінімально гарантованого загального розміру страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника.

Також просили суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 50000,00 грн.

Ухвалою від 07.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с. 104).

Ухвалою від 08.07.2022 року судом за клопотанням сторони відповідача вирішено справу розглядать у порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 140).

Ухвалою суду від 12.10.2022 року (а.с. 202) провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Країна» закрито у зв`язку з її смертю (а.с. 194).

Відповідачем в системі «Електронний суд» спрямовано відзив на позовну заяву (а.с. 112-115), де було зазначено про: виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 ; щодо відсутності правових підстав виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки із наданих документів для здійснення виплати не прослідковувався зв`язок родинних відносин з померлим. Також відповідач вважав неспівмірними судові витрати заявлені на правову допомогу.

Також стороною відповідача спрямовано заяву, де зазначено про оцінку наданим доказам стороною позивача (а.с. 135-137).

У судовому засіданні в режимі відео конференції представником позивачів адвокатом Лабик Р. провадження в частині позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_3 просив закрити, оскільки відповідачем під час розгляду справи було здійснено страхове відшкодування у повному обсязі, відтак на день розгляду справи відсутній предмет позову в цій частині вимог. Наполягав на задоволенні позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 , оскільки вважає, що факт родинних відносин між померлим та позивачем доведений під час судового розгляду справи свідченнями свідків, а у документах допущено помилку у прізвищі позивача. Клопотав перед судом про вирішення питання щодо розподілу судових витрат пізніше, надавши строк для подання відповідних доказів у встановлений законом строк.

Представник відповідача адвокат Журов Є. в судовому засіданні в режимі відео конференції заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та надав аналогічного змісту відзиву пояснення та заперечення. Просив при ухваленні рішення врахувати факт виплати на користь ОСОБА_3 страхового відшкодування у повному обсязі. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 просив відмовити, оскільки останній не має права на отримання страхового відшкодування через відсутність документів, які підтверджують родинні відносини між ним та померлим ОСОБА_6 як сина та батька. Вважав недоведеним даний факт ані свідченням свідків, допитаних під час судового розгляду, ані наявними у справі письмовими доказами. На переконання сторони відповідача, належним буде доказ встановлення у судовому порядку факту родинних відносин між вказаними особами.

Заслухавши представника позивачів та представника відповідача, свідчення осіб, які були допитані в якості свідків; дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.

8 грудня 2020 року близько 19 год. 15 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автобусом "РУТА-20", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи пасажирські перевезення за маршрутом №121 "Глибочиця - Станишівка", рухався по 6 км + 300 м автодороги "Житомир - Сквира" в с. Станишівка Житомирського району та області у напрямку м. Житомира. Рухаючись у вказаний день, час та місці, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідним дорожнім знаком, водій ОСОБА_4 у порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 12.9 та 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), перевищуючи максимально дозволену швидкість руху у населеному пункті, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, щоб пропустити пішохода, в результаті чого передньою лівою частиною автобуса здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу-справа наліво.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 18.1 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Вищевказані факти підтверджуються вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 19.10.2021 року у справі №278/1291/21 (а.с.22-24), свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 (а.с. 25) та лікарським свідоцтвом про смерть останнього (а.с.26-27).

Отже, зазначеним вироком Житомирського районного суду Житомирської області, який набрав законної сили 19.11.2021 року, встановлено вину ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, зокрема, ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільна-правова відповідальність власника автотранспортного засобу «Рута-20», реєстраційний номер номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була забезпечена полісом №АР/5002199, укладеним з АТ «СК «Країна». Відповідно до полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 260000 грн (а.с. 44).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з вимогами п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

Враховуючи викладене, суд встановив обов`язок страховика виплатити позивачам відшкодування моральної шкоди, завданої смертю потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону №1961-ІУ, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону №1961-ІУ, в редакції чинній на дату ДТП, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування».

05.02.2021 року представник позивачів повідомив АТ "СК "КРАЇНА" про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявами на виплату страхового відшкодування та пізніше із заявами про долучення документів на виплату страхового відшкодування (а.с. 45-57).

Відповідачем були надані відповіді щодо виплат страхового відшкодування (а.с. 59, 62).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 33) вбачається, що його батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

В матеріалах справи також міститься копія паспорта позивача ОСОБА_2 (а.с. 34-35).

Крім того, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 160-162) вбачається, що дитина - ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомості про батька: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відомості про матір: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с. 38) вбачається, що його батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

В матеріалах справи також міститься копія паспорта позивача ОСОБА_3 (а.с. 39).

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 .

Згідно копій платіжних доручень №1097 від 02.02.2022 року (а.с. 122) та №6139 від 28.06.2022 року (а.с. 129) АТ СК «Країна» здійснено страхові відшкодування на суму 20000,00 грн та на суму 180000,00 грн відповідно. Як повідомлено представником відповідача, таке відшкодування було здійснено на користь відповідача ОСОБА_3 , що не заперечувалось представником позивачки.

Відтак, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, відсутній предмет позову станом на час ухвалення рішення, що наслідком має бути закриття провадження у цій частині позовних вимог.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_3 .

Допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (колишня дружина померлого) повідомили, що ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 (колишня дружина померлого) також показала, що позивач ОСОБА_2 є їх сумісним сином із загиблим ОСОБА_5 . Різницю у написанні прізвищ сина та батька пояснила некоректним перекладом на російську мову при видачі документа про народження ОСОБА_9 .

Допитаний у якості свідка з його згоди позивач ОСОБА_3 також показав, що загиблий у ДТП ОСОБА_5 дійсно є його батьком.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3 ст. 89 ЦПК України).

Враховуючі положення діючого законодавства щодо доказування, суд не може вважати належними доказами свідчення вказаних вище свідків та інші письмові докази, які б підтверджували родинні стосунки між позивачем ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_5 , оскільки належним доказом буде встановлення в судовому порядку факту родинних відносин між зазначеними особами.

Оскільки представником позивачів - адвокатом Лабик Р. було заявлено клопотання про надання можливості подати у строк, встановлений діючим законодавством, доказів понесених витрат стороною позивачів, питання щодо розподілу судових витрат - як судового збору, так витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішувалось, що не позбавляє сторони надати докази таких витрат разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.

УХВАЛИВ:

Провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, в частині мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника - закрити.

У задоволенні позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28.11.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...