Справа № 134/208/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 липня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Отіча В.В.

представника позивача - адвоката Лукавського А.В.

представника відповідача - адвоката Панасюка В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на спадкове майно,

встановив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, у якому просить:

- встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була його матір`ю та дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0260928, виданого на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 06 травня 1997 року № 163.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів в КСП «Павлівське», яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0260928, виданого на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 06 травня 1997 року № 163.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_2 (мати позивача), яка фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, оскільки проживала разом з матір`ю на день її смерті та в подальшому отримувала орендну плату за земельну частку (пай).

За життя ОСОБА_2 не оформила свої спадкові права, оскільки страждала психічним захворюванням та періодично знаходилася на лікуванні, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в будинку для психічно хворих людей в с. Рожнатівка Томашпільського району Вінницької області, куди була поміщена незадовго до смерті в зв`язку із загостренням хвороби.

Позивач вказує, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак нотаріус відмовила йому в оформленні спадкових прав в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також через неможливість за документами підтвердити родинні відносини.

Так, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0260928 втрачено, про що позивачем подано відповідне оголошення. Окрім того, в його свідоцтві про народження по батькові матері вказано російською мовою як « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть її по батькові зазначено як « ОСОБА_5 ». Також його та матері прізвища відповідно « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_6 », а прізвище матері його матері (його баби) в свідоцтві про смерть вказано як « ОСОБА_7 ».

16 лютого 2022 року ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 липня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лукавський А.В. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача - адвокат Панасюк В.Б. при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача ОСОБА_1 . Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася.

Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , повторно виданого 21 квітня 2021 року, копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 09 червня 1977 року, повідомленням Державного нотаріального архіву Вінницької області від 07 липня 2022 року № 960/01-18.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Павлівка Крижопільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю ОСОБА_2 та відповідно бабою позивача ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектара в КСП «Павлівське» с. Павлівка Крижопільського району Вінницької області, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0260928, виданого на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 06 травня 1997 року № 163. На день смерті вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входили: дочка ОСОБА_2 , онук ОСОБА_1 . Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилася.

Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , повторно виданого 21 квітня 2021 року, копією свідоцтва про народження матері позивача - ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , повторно виданого 06 квітня 1965 року, довідкою (витягом) відділу у Крижопільському районі Міжрайонного управління у Крижопільському та Піщанському районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, довідкою (витягом з погосподарської книги), виданою старостою с. Павлівка Тульчинського району Вінницької області 28 липня 2021 року № 243, повідомленням Державного нотаріального архіву Вінницької області від 03 червня 2022 року № 773/01-18.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення і земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Допитані судом свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, показали, що знають сім`ю позивача ОСОБА_1 . На день смерті його баби ОСОБА_3 він та його мати ОСОБА_2 (дочка померлої) проживали разом з нею в с. Павлівка. ОСОБА_2 страждала на психічне захворювання та періодично перебувала на лікуванні у спеціальному закладі, де й померла. Окрім позивача ОСОБА_1 , інших дітей у ОСОБА_2 не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Отже, досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року є єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак за життя не оформила свої спадкові права.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 .

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

14 грудня 2021 року приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. повідомила позивачу ОСОБА_1 про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай), яке належало його бабі ОСОБА_3 , через відсутність правовстановлюючого документа на нього (довідка від 14.12.2021 року № 125/01-16).

Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0260928, виданий на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 06 травня 1997 року № 163 на ім`я ОСОБА_3 , втрачено, про що позивачем ОСОБА_1 подано відповідне оголошення у газету «Сільські Новини» № 33 (10443) від 18 серпня 2021 року, останній позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю позивача та дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка прийняла, однак не оформила спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів на території Павлівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області (на теперішній час - Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0260928, виданого на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 06 травня 1997 року № 163.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка прийняла, однак не оформила спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів на території Павлівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області (на теперішній час - Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0260928, виданого на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 06 травня 1997 року № 163.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, місце знаходження: вул. Героїв України, 59 смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення складено 29 липня 2022 року.

Суддя: