Провадження № 2/679/230/2022
Справа № 679/306/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Нетішинської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, про відібрання малолітньої дитини у батьків, без позбавлення їх батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

10.03.2022 року до Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла позовна заява органу опіки та піклування Нетішинської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, про відібрання малолітньої дитини у батьків, без позбавлення їх батьківських прав.

Заявлений позов обґрунтовано тим, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.01.2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області виніс заочне рішенням у справі №682/3241/19, провадження №2/682/1088/2019, яким ОСОБА_2 визнано батьком малолітнього ОСОБА_7 та зобов`язано внести зміни до актового запису №355 від 31.08.2013 року, вчиненого Славутським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області про народження ОСОБА_7 , де вказати у графі «батько» ОСОБА_2 та в графі «прізвище» - ОСОБА_8 змінити замість ОСОБА_9 .

Малолітній ОСОБА_6 , перебував на контролі служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Хлопчик ніде не зареєстрований, проживав разом з батьком, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Матір дитини, ОСОБА_3 , з дитиною не проживає, вихованням його не займається.

02.03.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, за зверненням директора Нетішинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Нетішинської міської ради Хмельницької області Соболик Т.А. № 118 від 11.02.2021 року, розглядалося питання про виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо малолітнього ОСОБА_6 та взяття на облік служби у справах дітей, як такого, що перебуває в складних життєвих обставинах. За результатами розгляду даного звернення батькам винесено попередження щодо відповідальності за неналежне виконання ними батьківських обов`язків та взято дитину на контроль служби у справах дітей як таку, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

В червні 2021 року за зверненням баби дитини, ОСОБА_10 , розглядалося питання щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_6 . В результаті розгляду вказаного звернення відповідачам - батькам дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винесено попередження щодо відповідальності за неналежне виконання ними батьківських обов`язків та надано термін 6 місяців для виправлення ситуації в родинні, забезпечити належні умови для проживання, виховання та утримання дитини за постійним місцем його проживання.

03.03.2022 року відповідно до отриманого повідомлення про перебування малолітньої дитини віком 8 років одного без догляду дорослих в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , працівники служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради спільно із працівниками поліції відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області виїхали за вище вказаною адресою та з`ясували, що у замкненому ззовні будинку перебував один, без догляду дорослих, малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході розмови малолітній ОСОБА_6 повідомив, що його батько ОСОБА_2 покинув будинок зранку 02.03.2022 року, пообіцявши згодом йому зателефонувати, однак до цього часу зв`язку з ним не було. На телефонні дзвінки батько не відповідав. Зв`язок з матір`ю малолітнього теж був відсутній. В помешканні, де перебував малолітній, було захаращено, брудно, антисанітарія, умови для проживання дитини не створені.

Крім того, представник позивача вказала, що за усним повідомленням баби дитини, ОСОБА_10 , хлопчик останнім часом проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дитини забирав хлопчика лише на вихідні до себе за своїм місцем проживання. Однак 18.02.2022 року (у п`ятницю) батько забрав сина - малолітнього ОСОБА_6 , і 20.02.2022 року (у понеділок) не привіз дитину ні до неї, ні до школи на заняття.

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 03.03.2022 року №111/2022 «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_6 у його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 » малолітній ОСОБА_6 був відібраний у його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Наказом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 03.03.2022 року №20 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_6 » останній тимчасово влаштований в сім`ю рідної баби ОСОБА_10 .

На підставі вищевикладеного, орган опіки та піклування Нетішинської міської ради виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із свідомим нехтуванням виконанням своїх батьківських обов`язків, що і змусило звернутися до суду.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

10.05.2022 року через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву органу опіки та піклування Нетішинської міської ради по справі №679/306/22 відповідача ОСОБА_2 відповідно до якого проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень вказує, що вважає його безпідставним, незаконним та таким, що потребує відхилення судом, оскільки однією із обов`язкових форм роботи органу є надання «висновку органу опіки та піклування про позбавлення, поновлення батьківських прав, відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав». Висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки висновку комісія спілкується з батьками та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав. Ненадання такого висновку органами опіки та піклування є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Також, зазначив, що 02.03.2022 року залишивши на нетривалий час (за планом менше години) самого вдома свого малолітнього сина ОСОБА_6 , його було помилково затримано та позбавлено волі більше ніж на добу органами досудового розслідування, внаслідок чого, виникла спірна ситуація.

Крім того, відповідач вважає, що виконавчий комітет Нетішинської міської ради, маючи інформацію від органів досудового розслідування про тимчасове позбавлення волі батька дитини, тобто ОСОБА_2 , спеціально не повідомив матір дитини ОСОБА_3 про свої наміри, з порушенням законодавчих вимог, не надавши всю об`єктивну та достовірну інформацію всім членам виконавчого комітету (тобто маніпулюючи інформацією і фактами) породжує своє кричущо-незаконне рішення від 03.03.2022 №111/2022 «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_6 у його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ».

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Фактичне розірвання сімейних зав`язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Враховуючи викладене відповідач ОСОБА_2 просив у позові відмовити та визнати незаконним рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради 03.03.2022 року №111/2022 «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_6 у його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 пояснила, що 03.03.2022 року до органу опіки та піклування Нетішинської міської ради надійшло повідомлення про перебування малолітнього ОСОБА_6 , 2013 року народження, без нагляду за адресою: АДРЕСА_1 . В розмові з малолітнім ОСОБА_6 було встановлено, що його батько ОСОБА_2 пішов зранку 02.03.2022 року з дому при цьому обіцяв зателефонувати, однак обіцянки не дотримався. На телефонні дзвінки представників органу опіки та піклування до батька дитини, останній слухавки не брав. Зв`язку з матір`ю хлопчика давно не має, вона не проявляє жодного інтересу до дитини, самоусунулася від виконання своїх обов`язків.

В момент огляду малолітній ОСОБА_6 був сам замкнутий у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За місцем перебування малолітнього ОСОБА_6 , було брудно, антисанітарія, захаращено, умови для проживання дитини не створені. Малолітнього забрали із вказаної адреси та передали для баби ОСОБА_10 , оскільки та зверталася із заявами про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, 21.07.2021 року відповідача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Враховуючи наведені обставини представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що свою позицію щодо позову він виклав у відзиві. Однак додав, що 03.03.2022 року представники органу опіки та піклування не повідомили ні його, а ні матір дитини про те, що дитину відбирають. Крім того, малолітній ОСОБА_6 зареєстрований у м.Славута. 03.03.2022 року він та син перебували в дачному будинку, де проживали тиждень до відібрання дитини. Відповідач ОСОБА_2 просить в позові представнику позивача відмовити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позов визнала. Зазначила, що в подальшому має намір повернути сина в свою сім`ю.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що за повідомленням був здійснений виїзд працівників служби у справах дітей до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Сусіди бачили як малолітній ОСОБА_6 вилазив з будинку через вікно. Під час огляду було виявлено, що в будинку є електрообігрівач, що є небезпечним для життя. Речей в дитини було небагато. В будинку були книги, що говорить про те, що малолітній досить часто проводить час у вказаному будинку. Продукти харчування в будинку були. Однак, після відібрання дитини, а ні мати, а ні батько до служби не зверталися з питання щодо повернення дитини. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є вчителем та класним керівником малолітнього ОСОБА_6 . Він поступив до неї в клас в лютому місяці. Уроки іноді робив, іноді ні. Зі слів батька їй було відомо, що малолітній ОСОБА_12 , проживає у бабусі, про інші місця проживання дитини їй відомо не було. В яких умовах жив малолітній їй відомо не було. Інколи дитина приходила до школи брудна.

Батько малолітнього ОСОБА_12 хотів, щоб ОСОБА_12 навчався в режимі «сімейного навчання», однак йому не дозволили. З 21.02.2022 року по 24.02.2022 року ОСОБА_12 в школі не було. Періодично малолітній не відвідував школу по 5-6 днів, після чого відвідував заняття один день і знову не приходив до школи. Відповідач не надавав допомоги в організації будь-яких свят. Також, свідок повідомила, що після відібрання дитини від батьків, дитина змінилася, ОСОБА_12 став активним, веселим.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є бабою малолітнього ОСОБА_12 , пояснила, що відповідач ОСОБА_2 є її сином, інколи він перебував у неадекватному стані та інколи не виконував батьківські обов`язки. Мати дитини ОСОБА_3 сином не цікавиться, не телефонує йому. ОСОБА_13 показував їй де він проживав, умов для проживання за адресою місця його проживання не було, в дачному будинку повна антисанітарія, умов для прання одягу немає. Речі ОСОБА_12 прала періодично ОСОБА_10 , коли онук перебував у неї. Свідок вважає, що дитина не може виховуватися в неналежних умовах, якщо відповідач хоче проживати з малолітнім ОСОБА_12 на дачі нехай створить належні умови. Крім того, онук розказував їй, що його батько, тобто відповідач ОСОБА_2 вчив малолітнього курити через пластикову пляшку. Свідок зазначила, що має надію, що ОСОБА_2 створить належні умови для проживання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_12 .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представників третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є батьками малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з копії заочного рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.01.2020 року справа №682/3241/19, провадження №2/682/1088/2019 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька та зміну прізвища дитини, позов задоволено. Вказаним рішенням ОСОБА_2 визнано батьком малолітнього ОСОБА_7 та зобов`язовано внести зміни до актового запису №355 від 31.08.2013 року, вчиненого Славутським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказати у графі «батько» - прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_2 замість ОСОБА_14 .

Відповідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 03.03.2022 року, на момент виявлення дитини догляд за дитиною ніхто не здійснював. На момент виявлення дитини він перебував у будинку без нагляду дорослих більше доби. Зі слів малолітнього ОСОБА_6 батько відсутній вдома з зранку 02.03.2022 року. Крім того, малолітній пояснив, що був замкнутий в будинку ззовні, самостійно вийти на вулицю не мав змоги, лише через вікно. Помешкання в якому був залишений малолітній ОСОБА_6 перебуває в антисанітарному стані. Висновок щодо рівня безпеки дуже небезпечно.

Як вбачається з наказу №19 від 03.03.2022 року служби у справах дітей Нетішинської міської ради Хмельницької області «Про постановку на первинний облік служби у справах дітей малолітнього ОСОБА_6 , як дитини, яка залишилися без батьківського піклування» малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , взято на первинний облік служби у справах дітей ВК НМР як дитину, яка залишилися без батьківського піклування.

Згідно наказу №20 від 03.03.2022 року служби у справах дітей Нетішинської міської ради Хмельницької області «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_6 », останнього тимчасово влаштовано в сім`ю рідної баби ОСОБА_10 , жительки АДРЕСА_2 .

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 03.03.2022 року №111/2022 «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_6 у його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 », вирішено негайно відібрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вирішено питання щодо влаштування малолітнього ОСОБА_6 .

Як вбачається із заяв ОСОБА_10 від 18.09.2020 року та 30.04.2021 року адресованих начальнику служби у справах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_10 просить надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

З інформаційного листа за підписом директора школи Соболик Т.А. від 11.02.2021 року №118, вбачається, що директор просить служби у справах дітей ВК НМР взяти на облік учня 2-В класу, малолітнього ОСОБА_6 , як такого, який опинився в складних життєвих обставинах та встановити фактичне місце проживання дитини.

З копії доповідної записки класного керівника 2-В класу ОСОБА_11 від 09.02.2021 року адресованої директору Нетішинської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 ОСОБА_15 , вбачається, що учень 2-В класу ОСОБА_6 в період з 25.01.2021 року по 09.02.2021 року пропустив п`ять навчальних днів з невідомих для класного керівника причин. Крім того, протягом навчання онлайн не завжди виходив на зв`язок, не завжди виконував домашнє завдання, а якщо виконував, то робота була зроблена неохайно. Місце проживання дитини, для вчителя невідоме.

З копії заяви ОСОБА_10 на ім`я директора ЗОШ I- III ступенів №1 ОСОБА_15 від 10.02.2021 року вбачається, що бабуся ОСОБА_6 просить не переводити її онука на сімейну форму навчання, оскільки її син та батько малолітнього ОСОБА_12 не забезпечить належного навчання, так як він не має належних умов для проживання. Крім того, ОСОБА_10 просить організувати обстеження житлових умов малолітнього ОСОБА_6 .

Як вбачається з копії попереджень служби у справах дітей адресованих ОСОБА_3 про відповідальність за неналежне виконання нею батьківських обов`язків №10/02-10-323/21 від 09.03.2021 року, №12/02-03-817/21 від 07.06.2021 року, ОСОБА_3 попереджена, що у разі ухилення нею від виконання батьківських обов`язків служба у справах дітей буде розглядати питання щодо взяття на облік малолітнього ОСОБА_6 на облік як дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, також буде повторно розглядати питання щодо надання висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з копії попереджень служби у справах дітей адресованих ОСОБА_2 про відповідальність за неналежне виконання ним батьківських обов`язків №10/02-10-322/21 від 09.03.2021 року, №10/02-03-816/21 від 07.06.2021 року, ОСОБА_2 попереджений, що у разі ухилення ним від виконання батьківських обов`язків служба у справах дітей буде розглядати питання щодо взяття на облік малолітнього ОСОБА_6 на облік як дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, також буде повторно розглядати питання щодо надання висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформації наданої відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 15.10.2020 року, 22.02.2021 року, 24.05.2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, ст.173 КУпАП, ст.44-3 КУпАП, ст.121-1 КУпАП, а також за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до інформації КНП Нетішинської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» за підписом Клочай Л. №764 від 22.10.2020 року, № 437 від 11.06.2021 року вбачається, що в медичному закладі відсутня інформація розвитку (амбулаторна картка) малолітнього ОСОБА_6 , тому встановити останню дату відвідування дитиною не має можливості. Крім того, відомо, що батько з`являвся на нерегулярні прийоми до лікаря близько 2019 року. Також відомо, що в період з 09.03.2021 року по 01.06.2021 року малолітній ОСОБА_16 відвідував лікаря-педіатра з батьком ОСОБА_6 у зв`язку із гострим захворюванням легкого ступеня тяжкості. Мати малолітнього ОСОБА_6 на прийом до лікаря з сином не зверталася.

З копії повідомлення служби у справах дітей від 14.07.2021 року адресованих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, що останнім рекомендовано в стислий термін зареєструвати місце проживання малолітнього ОСОБА_6 .

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно ст.155 СК України - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Із роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідачі доводів позивача не спростували, та не довели належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, обставини, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги органу опіки та піклування Нетішинської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відібрання малолітньої дитини у батьків без позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню.

Відповідно до п.14 ч.2 ст. З Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб судовий збір не справляється.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів, слід стягнути на користь держави України судовий збір в сумі по 496,20 гривень з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 89, 223, 259-268 ЦПК України; ст.ст.150, 164, 170 Сімейного кодексу України; ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р.; Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов органу опіки та піклування Нетішинської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_6 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, про відібрання малолітньої дитини у батьків, без позбавлення їх батьківських прав - задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , без позбавлення їх батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12.09.2022

Позивач: орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, , юридична адреса: вул.Шевченка,1 м.Нетішин Хмельницька область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, , юридична адреса: вул.Шевченка,1 м.Нетішин Хмельницька область.

Суддя Р.М. Стасюк