Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
201/3335/21: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, з них:.
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 23.11.2022
Номер судового провадження: 22-ц/803/6457/22
ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6457/22 Справа № 201/3335/21 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Макарова М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Лопакової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради і Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканар» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання провести демонтаж, припинення права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканар» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання провести демонтаж, припинення права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до інформації, право власності за ОСОБА_1 зареєстровано 05 березня 2014 року, номер запису про право власності: 5440267, що внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 12606716, що прийнято державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Василенко Б.В.

Рішення, на підставі яких нібито укладено договір оренди земельної ділянки під спірним гаражем міською радою не приймались.

Головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради листом від 15 березня 2021 року № 3/15-136 повідомило, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреса - АДРЕСА_1 жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній. Адреса спірному гаражу не присвоювалась.

У листі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 11 березня 2021 року № 4/11-161 зазначено, що станом на 09 березня 2021 року інформацією за результатами пошуку за кадастровим номером земельної ділянки :08:684:0088) у Системі не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: по АДРЕСА_1 .

Договір оренди землі, який ОСОБА_1 надала для проведення державної реєстрації права власності на спірний гараж, між міською радою та ОСОБА_1 , на думку позивача, не укладався.

Також, управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради листами від 19 вересня 2020 року № 4/1- 413 та від 03 вересня 2020 року № 4/1-391 повідомлено, що в Реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 23, та згідно інформації реєстру, відомості щодо дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозвіл) чи документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по об`єкту розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Отже, дозвіл на виконання будівельних робіт від 26 листопада 2011 року № ДП 3 та декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 23, які ОСОБА_1 надала для проведення державної реєстрації права власності на спірний гараж, як стверджує позивач, не видавались.

У зв`язку із вищезазначеним, документи, які ОСОБА_1 надала для реєстрації права власності на гараж по АДРЕСА_1 є підробними.

В супереч відсутності правових підстав вважати, що ОСОБА_1 набула право власності на спірне нерухоме майно, на підставі акту приймання-передачі № 743, 744 від 07 квітня 2021 року за ТОВ «Сканар» зареєстровано право власності на спірний гараж по АДРЕСА_1 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 квітня 2021 року Любимовою І. Ю. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу.

Оскільки спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, ОСОБА_1 в силу закону не набула права власності на нього, та у останньої були відсутні правові підстави для розпорядження даним об`єктом, оскільки право розпоряджатись майном є складовою частиною права власності.

Спірний об`єкт, побудований на замовлення ОСОБА_1 підлягає знесенню за рахунок останньої, а земельна ділянка приведенню у придатний для використання стан.

Оскільки спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, а також доказів про те, що спірному нерухомому майну було присвоєно адресу та воно в установленому законом порядку введено в експлуатацію, свідчить про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_1 набула право власності на нього, у зв`язку з чим порушуються права власника земельної ділянки, а саме Дніпровської міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою та встановлений законодавством порядок набуття прав на об`єкти нерухомості, набуття прав га реалізації прав на землю (земельну ділянку) комунальної власності, а також майнові інтереси територіальної громади міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради щодо користування та розпорядження землею, що є порушенням економічних інтересів громади.

Враховуючи зазначене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 провести демонтаж (знести) самочинно побудованого об`єкту: гаражу, загальною площею 22.0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності із закриттям розділу за ОСОБА_1 і за ТОВ «Сканар». Вирішити питання стосовно судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року в задоволенні позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради і Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканар» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання провести демонтаж, припинення права власності на нерухоме майно - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ДМР звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.10.2011р. між Дніпропетровською міською радою і ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений договір оренди землі від 17.10.2011р., предметом якого є земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка була передана ОСОБА_1 на підставі рішення міської ради від 28.17.2011р. № 180/35 та від 06.08.2011р. № 39/41 (а.с. 22 - 29).

Як вказує позивач на обґрунтування підстав для захисту свого права, земельна ділянка є самовільно зайнятою відповідачкою ОСОБА_1 і тому у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 212 ЗК України підлягає поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат. Тому Дніпровська міська рада звернулася до суду із позовом, спрямованим на захист комунальної власності, оскільки спірний гараж побудований на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, а відповідачка ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на цей гараж на підставі підроблених документів.

Також встановлено, що між ОСОБА_1 і ТОВ «Сканар» укладено договір оренди нерухомого майна (з правом викупу) від 24.04.2020р. (а.с. 81-86).

На виконання умов цього договору ОСОБА_1 передала гараж по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) у власність ТОВ «Сканар», а останнє 08.04.2021р. зареєструвало за собою право власності у встановленому законом порядку (а.с. 70).

Відповідно до кадастрової карти України спірний гараж знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:268:0020, місце розташування якої: АДРЕСА_3 .

Згідно із витягом з Державного земельного кадастру, станом на 22.04.2021р., земельна ділянка, кадастровий номер :03:268:0020 перебуває у державній власності та передана у постійне користування Національній металургійній академії України (а.с. 63).

Право постійного користування земельною ділянкою належить Національній металургійній академії України, що підтверджується державним Актом на право постійного користування землею ІІ-ДП № 001621 від 03.04.2003р., виданим Дніпропетровською міською радою (а.с. 68).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Дніпровська міська рада є неналежним позивачем, оскільки право постійного користування земельною ділянкою належить Національній металургійній академії України, письмових доказів спростування цього матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, але не виключно розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність та користування громадян та юридичних осіб відноситься до повноважень міської ради.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Згідно п.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Так, відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З витягу Державного земельного кадастру від 22 квітня 2021 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :03:268:0020 перебуває у державній власності та передана у постійне користування державній організації - Національній металургійній академії України, що додатково підтверджується державним актом ІІ-ДП № 001621.

Національна металургійна академія України є державною організацією, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, є очевидним, що починаючи з 1 січня 2013 року Дніпровська міська рада втратила право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:268:0020 та це право перейшло до держави, що підтверджується вищезгаданим витягом з Державного земельного кадастру.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Разом з тим стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду з позовом за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням викладеного для вирішення спору, який виник на підставі звернення до суду позивача, який вважає порушеними, невизнаними або оспореними свої, зокрема майнові права, суду необхідно встановити наявність у позивача такого права, факт його порушення і у зв`язку із зазначеним з`ясувати, чи правильний спосіб захисту свого права обрано позивачем при зверненні до суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Дніпровська міська рада не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться спірний гараж, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені, адже заявлені неналежним позивачем, доводи приведені в апеляційні скарзі цих висновків не спростовують.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...