Справа № 161/7156/22
Провадження № 2-о/161/201/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

присяжних - Мов`як Т.А., Мулярчука Р.Я.,

секретаря - Дмитрук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опікунства та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є його рідним сином.

Вказує, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, страждає хронічним психічним захворюванням, яке зумовлює його обмеження життєдіяльності до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою.

Враховуючи викладене, просить визнати його недієздатним та призначити його опікуном.

До початку розгляду справи по суті заявник та його представник подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи також подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви з урахуванням подання управління охорони здоров`я про призначення опікуна.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 503149 від 07.04.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства (а.с. 7).

Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 1 ст. 298 ЦПК України передбачено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

З висновку судово-психіатричного експерта № 198 від 30.06.2022 року вбачається, що у ОСОБА_2 виявляються ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (олігофренії в ст. помірно вираженої дебільності) ускладненої поведінковими розладами по аутичному типу. Ступінь змін зі сторони психіки така, що позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. ).

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 внаслідок наявного у нього психічного захворювання не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним.

Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Дію рішення про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за доцільне встановити на максимальний строк - 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна.

У відповідності до ч. 1 ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Як слідує із подання управління охорони здоров`я Луцької міської ради від 30.09.2022 року, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Догляд за ним здійснює його батько - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просить призначити його опікуном (а.с. ).

Отже, дослідивши і оцінивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на подання управління охорони здоров`я Луцької міської ради, суд не вбачає підстав, зазначених в ст. 64 ЦК України, відповідно до яких ОСОБА_1 не міг би бути опікуном над своїм сином ОСОБА_2 , а тому із врахуванням викладеного, приходить до висновку про необхідність призначення його опікуном з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів недієздатного.

Керуючись ст.ст. 39, 60 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 77-81, 259, 263-265, 293-300 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - недієздатним.

Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку, призначивши його опікуном - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановити у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 11 жовтня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кихтюк Р.М.

Присяжні Мов`як Т.А.

Мулярчук Р.Я.