Справа №461/4214/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Євтушенко В.Ю.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Галицького районного суду м. Львова заінтересовані особи Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мисник Ореста Олегівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Свої вимоги заявники мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_3 . З 2012 року і до моменту своєї смерті вона постійно проживала без реєстрації в будинку АДРЕСА_3 , власником якого вона являлась і який є спадковим майном, а зареєстрована була у квартирі свого внука за адресою: АДРЕСА_4 . Просять встановити факт проживання зі спадкодавцем для прийняття спадщини.
Заявники в судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі; вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_3 від 03.11.2020 року.
Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є доньками ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб заявників, які містяться у матеріалах справи.
На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове нерухоме майно: будинок АДРЕСА_3 .
Після смерті відкрилася спадщина за законом.
05.08.2022 року заявник звернулись до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мисник Орести Олегівни з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , на підставі яких було здійснено реєстрацію спадкової справи.
Листами № 52/02-14 та № 53/02-14 від 05.08.2022 р. (копії додаються) приватний нотаріус Мисник Ореста Олегівна роз`яснила, що «Згідно підпункту 3.22 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Оскільки у спадковій справі відсутні відомості про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 необхідно звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання».
Як вбачається з довідки Вовківського старостинського округу Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області № 73 від 13.05.2022 р., згідно погосподарського обліку Вовківської сільської ради ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане виконкомом Вовківської сільської ради) проживала без реєстрації з 2012 року за адресою: АДРЕСА_3 разом з:
ОСОБА_1 1965 р.н., дочка (проживала без реєстрації з 2012 р.)
ОСОБА_2 1967 р.н., дочка (проживала без реєстрації з 2012 р.)».
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Зі змісту ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Свідоцтвами про народження заявників та про шлюб (в частині зміни прізвища) підтверджується, що вони є доньками ОСОБА_3 , тобто належать до першої черги спадкоємців за законом згідно приписів статті 1261 ЦК України.
Довідкою Вовківського старостинського округу Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області № 73 від 13.05.2022 р. засвідчено, що за даними погосподарського обліку ОСОБА_3 з 2012 року до дня своєї смерті проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 разом з доньками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Зважаючи на вищенаведені доводи заявників та докази по справі, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_3 разом з матір`ю ОСОБА_3 до часу її смерті.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів свідчить, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання заявників зі спадкодавцем, а отже, заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Встановити факт спільного проживання доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 04.11.1997 p., РНОКПП НОМЕР_1 , разом з матір`ю спадкодавцем - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Встановити факт спільного проживання доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 10.10.1997 p., РНОКПП НОМЕР_2 , разом з матір`ю спадкодавцем - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Р. Волоско