Справа № 304/1031/22 Провадження № 2/304/202/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/1031/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 495 900, 62 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, такі не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 361 072, 32 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати. Позивачка також зазначає, що розрахунок заборгованості по пені за несвоєчасну сплату аліментів за останні три роки виглядає таким чином: травень 2020 року 5545,00 грн х 1% х 700 днів (до 30.04.2022) = 38 815, 00 грн; червень 2020 року 5545,00 грн х 1% х 670 днів (до 30.04.2022) = 37 151,50 грн; липень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 639 днів (до 30.04.2022) = 37 030,05 грн; серпень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 608 днів (до 30.04.2022) = 35 233,60 грн; вересень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 578 днів (до 30.04.2022) = 33 495,10грн; жовтень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 547 днів (до 30.04.2022) = 31 698,65 грн; листопад 2020 року 5795,00 грн х 1% х 517 днів (до 30.04.2022) = 2-9 960,15 грн; грудень 2020 року 5 987,50 грн х 1% х 486 днів (до 30.04.2022) = 29 099,25 грн; січень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 455 днів (до 30.04.2022) = 27 243,13 грн; лютий 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 427 днів (до 30.04.2022) - 25 566,63 грн; березень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 396 днів (до 30.04.2022) = 23 7 і 0,50 грн; квітень 2021 року 5 987,50 грн х 1°/о х 366 днів (до 30.04.2022) = 21 914,25 грн; травень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 335 днів (до 30.04.2022) = 20 058,13 грн; червень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 305 днів (до 30.04.2022) = 18 261,88 грн; липень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 274 днів (до 30.04.2022) = 17 193,50грн; серпень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 243 днів (до 30.04.2022) = 15 248,25 грн; вересень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 213 днів (до 30.04.2022) = 13 365,75 грн; жовтень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 182 днів (до 30.04.2022) = 11 420,50 грн; листопад 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 152 днів (до 30.04.2022) = 9 538,00 грн; грудень 2021 року 6 545,00 грн х 1% х 121 днів (до 30.04.2022) = 7 919,45 грн; січень 2022 року 6 545,00 грн х 1% х 90 днів (до 30.04.2022) = 5 890,50 гри; лютий 2022 року 6 545,00 грн х 1% х 62 днів (до 30.04.2022) = 4 057,90 грн; березень 2022 року 6 545,00 грн х 1% х 31 днів (до 30.04.2022) - 2 028,95 грн.

Оскільки, всього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2020 року по 01 травня 2022 року становить 495 900,62 грн і така сума пені не перевищує суму заборгованості, стягненню підлягає 100% відсотків пені, що відповідає змісту статті 196 СК України, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17 грудня 2014 заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено; шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 26 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 48 розірвано; дітей, а саме синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також доньок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , залишено проживати при матері ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вказане рішення набрало законної сили 06 лютого 2015 року.

На виконання такого рішення 06 лютого 2015 року Перечинським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист № 304/1679/14-ц.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах № 8/47793798/22 від 21 30 квітня 2022 року згідно з виконавчим листом № 304/1679/14-ц від 06 лютого 2015 року, виданим Перечинським районним судом Закарпатської області, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 30 квітня 2022 року становить 361 072, 32 грн.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

Так, згідно з ч. 1, 7-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідальність за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину визначена статтею 196 СК України.

Так, згідно з ч. 1 -2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2014 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, наявність якої підтверджена належними доказами, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, оскільки обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

В постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Аналізуючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, висловленим у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 у справі № 711/679/21.

Суд погоджується з розрахунком розміру неустойки (пені), зробленим позивачкою, який обчислений таким чином: травень 2020 року 5545,00 грн х 1% х 700 днів (до 30.04.2022) = 38 815, 00 грн; червень 2020 року 5545,00 грн х 1% х 670 днів (до 30.04.2022) = 37 151,50 грн; липень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 639 днів (до 30.04.2022) = 37 030,05 грн; серпень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 608 днів (до 30.04.2022) = 35 233,60 грн; вересень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 578 днів (до 30.04.2022) = 33 495,10грн; жовтень 2020 року 5795,00 грн х 1% х 547 днів (до 30.04.2022) = 31 698,65 грн; листопад 2020 року 5795,00 грн х 1% х 517 днів (до 30.04.2022) = 2-9 960,15 грн; грудень 2020 року 5 987,50 грн х 1% х 486 днів (до 30.04.2022) = 29 099,25 грн; січень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 455 днів (до 30.04.2022) = 27 243,13 грн; лютий 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 427 днів (до 30.04.2022) - 25 566,63 грн; березень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 396 днів (до 30.04.2022) = 23 7 і 0,50 грн; квітень 2021 року 5 987,50 грн х 1°/о х 366 днів (до 30.04.2022) = 21 914,25 грн; травень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 335 днів (до 30.04.2022) = 20 058,13 грн; червень 2021 року 5 987,50 грн х 1% х 305 днів (до 30.04.2022) = 18 261,88 грн; липень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 274 днів (до 30.04.2022) = 17 193,50грн; серпень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 243 днів (до 30.04.2022) = 15 248,25 грн; вересень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 213 днів (до 30.04.2022) = 13 365,75 грн; жовтень 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 182 днів (до 30.04.2022) = 11 420,50 грн; листопад 2021 року 6 275,00 грн х 1% х 152 днів (до 30.04.2022) = 9 538,00 грн; грудень 2021 року 6 545,00 грн х 1% х 121 днів (до 30.04.2022) = 7 919,45 грн; січень 2022 року 6 545,00 грн х 1% х 90 днів (до 30.04.2022) = 5 890,50 гри; лютий 2022 року 6 545,00 грн х 1% х 62 днів (до 30.04.2022) = 4 057,90 грн; березень 2022 року 6 545,00 грн х 1% х 31 днів (до 30.04.2022) - 2 028,95 грн.Всього: 495 900, 62 грн.

Сукупний розмір нарахованих ОСОБА_2 до сплати аліментів складає 361 072, 32 грн, а за період, за який просить стягнути пеню ОСОБА_1 , з 01 травня 2020 року по 01 травня 2022 року виникла пеня в розмірі 495 900, 62 грн.

Враховуючи приписи ч. 1 ст.196 СК України та правові висновки, викладені у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 у справі № 711/679/21, суд дійшов висновку, що розмір пені за прострочення сплати аліментів має бути не більшим за 100 відсотків заборгованості, а отже, в цьому випадку, складає 361 072, 32 грн.

Позивачка надала суду належні докази на підтвердження виникнення заборгованості зі сплати аліментів з вини відповідача як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивачки, не навів обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Відповідач не надав суду і заперечень щодо розрахунку суми пені, яку просить стягнути позивачка, не надав жодних контррозрахунків.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 361 072, 32 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2022 року у розмірі 2481 гривня.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно з п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляються судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна поданого ОСОБА_1 позову складає 495 900, 62 грн, проте судом позов задоволено частково, а в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 722, 46 грн.

На викладеного та керуючись ст. ст. 7, 15, 166, 180, 181, 195, 196 СК України, ст. ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за період з 01 травня 2020 року по 01 травня 2022 року в розмірі 361 072 (триста шістдесят одна тисяча сімдесят дві) гривні 32 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 722 (сімсот двадцять дві) гривні 46 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_9 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Головуюча: Гевці В. М.