Номер провадження: 22-ц/813/5107/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2021 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран Наталія Мирославівна та Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі Дацкова Флора Андріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такого майна,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран Наталія Мирославівна та Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі Дацкова Флора Андріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такого майна (в.м.1-4).

Разом із позовною заявою також подано заяву про забезпечення позову (в.м.28-29).

27 серпня 2021 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси Заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; дата та час державної реєстрації: 06.08.2021 року 10:54:02; індексний номер рішення: 59697285, номер запису про право власності/довірчої власності: 43360901.

- заборонено суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; дата та час державної реєстрації: 06.08.2021 року 10:54:02; індексний номер рішення: 59697285, номер запису про право власності/довірчої власності: 43360901 (в.м.33-34).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.08.2021 року та ухвалити нове рішення, яким повернути заяву про забезпечення позову заявнику, стягнути судові витрати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (в.м.71-77).

24 січня 2022 року Одеським апеляційним судом отримано пояснення від ОСОБА_5 в яких вона вказує, що позовні вимоги не підтримує (в.м.124-125).

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 17 листопада 2022 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача ОСОБА_4 , щодо відчуження спірного майна ОСОБА_1 вказують на умисні дії для уникнення від виконання судового рішення у майбутньому.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, підтримує такі висновки суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; дата та час державної реєстрації: 06.08.2021 року 10:54:02; індексний номер рішення: 59697285, номер запису про право власності/довірчої власності: 43360901.

- заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; дата та час державної реєстрації: 06.08.2021 року 10:54:02; індексний номер рішення: 59697285, номер запису про право власності/довірчої власності: 43360901.

Заява мотивується тим, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку, з огляду на вчинення відповідачами дій, направлених на відчуження майна всупереч спору щодо спадкового майна та наявному кримінальному провадженню, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В свою чергу, звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт керується тим, що в ухвалі суду першої інстанції відсутні посилання на докази наявності обставин через які виникає термінова необхідність забезпечити позов, доцільність вжиття заходів забезпечення позову, а саме арешту квартири, а також підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист.

Колегія суддів, відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника); метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову мотивована тим, що наразі відповідачем вчиняються дії направлені на відчуження майна всупереч наявному спору щодо спадкового майна, що на думку позивача може призвести до утруднення виконання рішення в разі задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову у вказаній справі, оскільки в разі відчуження об`єкту нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , на користь третіх осіб або його поділу, об`єднання з іншими об`єктами, в подальшому у разі задоволення позову, виконання рішення суду, постановленого за позовом ОСОБА_3 , буде ускладнено.

Необхідно зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Забезпечення позову в даному випадку, виступає запорукою виконання рішення суду, у разі ухвалення його на користь позивача, а тому апеляційний суд вважає, що вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції вжито заходів забезпечення позову без будь-яких належних доказів, які повинні бути надані позивачем на підтвердження своїх вимог та наявності спору, апеляційний суд відхиляє, як необґрунтовані, оскільки в поданій заяві ОСОБА_3 доведено, зокрема поданням самого позову, що існує спір стосовно майна, яке було відчужено.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2021 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран Наталія Мирославівна та Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі Дацкова Флора Андріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такого майна- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 .11.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра

С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк