Провадження № 2/638/596/22
27 липня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Куценко К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості недооблікованого (донарахованого) об`єму природного газу, -
Представник позивача звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 6 404,37 грн., а також судовий збір.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач користується житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира обладнана газовими приладами. 25.04.2000 року помешкання відповідача було відключено від системи газопостачання. 16.11.2020 року представниками АТ «Харківміськгаз» за адресою відповідача була проведена перевірка та встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, а саме несанкціоноване відновлення газоспоживання, про що складений акт про порушення №52/20 від 16.11.2020 року, від підпису якого відповідач відмовився. Комісією Оператора ГРМ з огляду актів про порушення відповідно до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем розглянуто надані документи, а саме, акт про порушення і прийнято рішення щодо задоволення зазначеного акту про порушення. Згідно розрахунку вартість необлікованого об`єму природного газу за період з 16.05.2020 по 15.11.2021 складає 6 404,37 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) осіб.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.07.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Частиною 1 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, Закон України «Про ринок природного газу», Закони України «Про трубопровідний транспорт», «Про природні монополії», «Про нафту і газ», «Про енергозбереження», «Про угоди про розподіл продукції», «Про захист економічної конкуренції», «Про газ (метан) вугільних родовищ», «Про охорону навколишнього природного середовища», міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України.
На сьогоднішній день правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу».
Відповідно до статті 1 вказаного Закону ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Згідно з ст. ст.37, 39, 40 Закону оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (НКРЕКП).
Відповідно до ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та Указу Президента України віл 10 вересня 2014 року №715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою від 21 травня 2015 року N 1587 анулювало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.
30 вересня 2015 року постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних мереж (Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих.
Встановлено, що ОСОБА_1 користується житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 з 31.07.1986 року, що підтверджується довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання ГУДМС в Харківській області від 16.12.2021 року.
25.04.2000 року представниками Позивача за адресою: АДРЕСА_1 складений акт №21 щодо припинення газопостачання.
16.11.2020 року представниками АТ «Харківміськгаз» за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, а саме несанкціоноване відновлення газоспоживання (кран в положенні відкрито, пломбувальний тросик та пломба відсутні) про що складений акт про порушення №52/20, від підпису в якому відповідач відмовився.
Відповідно до п.4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.
Комісією Оператора ГРМ з огляду актів про порушення відповідно до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем розглянуто надані документи, а саме, акт про порушення № 001501 від 04.10.21 р. і прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення №52/20 від 16.11.2020р.
Відповідач своїми діями порушив норми Розділу XI Глави 2 п.1 п.п. 2 Кодексу ГРМ (несанкціоноване відновлення газоспоживання за адресою АДРЕСА_1 ), внаслідок яких здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.
Згідно розрахунку вартість необлікованого об`єму природного газу за період з 16.05.2020 року по 15.11.2021 складає 6 404,37 грн.
Нарахована заборгованість відповідачем оскаржена не була.
Приписами ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до вимог ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У відповідністю зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що акт про порушення №52/20 від 16.11.2020, акт №21 від 25.04.2000 року, протокол від 15.01.2021 року, акт-розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу є належними та допустимими доказами, що є достатнім для покладення на відповідача, як споживача послуг Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», відповідальності за вчинені порушення.
Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 законні та обгрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача по справі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.2, 4, 10-13, 15, 16, 76-81, 133-141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості недооблікованого (донарахованого) об`єму природного газу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» вартість недооблікованого (донарахованого) об`єму природного газу у сумі 6 404 (шість тисяч чотириста чотири) гривні 37 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк