СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/346/22
Провадження № 2-о/684/31/2022
УХВАЛА

18 жовтня 2022 року смт Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області в складі Гринчук С.М. вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Десятий відділ Хмельницького районного територіального Центру комплектації та соціальної підтримки, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

У жовтні заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище заявою, у якій просив встановити факт, що він здійснює догляд за ОСОБА_2 , яка потребує постійного догляду з його боку, і він є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд, що є підставою для його звільнення з військової служби під час воєнного стану. При цьому зазначив, що встановлення такого факту буде відповідати інтересам ОСОБА_2 . Окрім того вказав, що факт, який він просить встановити, відсутній у вичерпному переліку визначених Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 травня 1995 року фактів, які не можуть розглядатися судами, у зв`язку з чим встановлення такого факту не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для нього юридичне значення.

Дослідивши матеріали заяви з додатками, доходжу такого висновку.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 315 ЦПК України встановлено, що суд встановлює не будь-які юридичні факти, а тільки такі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт що він здійснює догляд за ОСОБА_2 , яка потребує постійного догляду з його боку, і він є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд. Встановлення даного факту заявник пов`язує з виникненням права на його звільнення з військової служби під час воєнного стану.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 цієї постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Такі ж умови, за яких справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, визначено і Листом ВСУ від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно з цим же документом, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, в тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII, Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 р. № 1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Водночас, звертаю увагу на те, що факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі із дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 23 вересня 2020 року № 859.

Тобто, законом визначено інший, позасудовий, порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку, про встановлення якого просить заявник. У зв`язку з викладеним, враховуючи роз`яснення, викладені у Листі Верховного суду України від 01 січня 2012 року, вважаю, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим слід відмовити у відкритті провадження у вказаній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Заявник вказує, що встановлення вказаного факту необхідно для його звільнення з військової служби. Звертаю увагу на те, що рішення, прийняті відповідними органами з приводу відмови звільнення з військової служби заявника, у разі наявності спору, можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку в порядку адміністративного судочинства. У такому ж порядку може бути оскаржена відповідна відмова місцевих органів з питань соціального захисту населення.

Керуючись статтями 186, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Десятий відділ Хмельницького районного територіального Центру комплектації та соціальної підтримки, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення

Копію ухвали надіслати заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.М. Гринчук