Справа №442/817/22
Провадження №2/442/531/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

29 серпня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судових засідань Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу № 442/817/22за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання майна,

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з останніх на її користь кошти сплачені за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є співвласником Ѕ ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками вказаної нерухомості є її невістка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 онука позивачки, яка зареєстрована та проживає у будинку із двома малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , 2016 року народження. Після встановлення за власний кошт позивачки в будинку газового котла відповідачі припинили брати участь в утримання будинку, вартість комунальних послуг вона сплачує сама. Причину відмови відповідачі мотивують відсутністю їх згоди на встановлення індивідуального опалення. Разом з тим, вказує, що нею було сплачено власні кошти за грудень 3519,89 грн. за спожитий газ, 118,48 грн. за розподіл (доставку) природного газу. Між ними не досягнуто згоди щодо добровільного відшкодування витрат позивача, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

09.02.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою від 01.03.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

У зазначений в ухвалі строк відповідачами відзиву на позовну заяву не подано.

За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, до початку розгляду справи, з метою об`єктивного, всебічного та правильного розгляду справи по суті, судом за власною ініціативою 11.08.2022 постановлено ухвалу про розгляд даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Розгляд справи призначено на 29.08.2022.

Позивач в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи були належним чином повідомлені, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності, посвідченого 12.04.2011 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.І. ОСОБА_1 є власником Ѕ ідеальної частки будинку АДРЕСА_1 (а/с 12).

Доказів на право власності іншої Ѕ ідеальної частки будинку АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 018978/33-2021 вбачається, що за вищевказаною адресою зареєстровані позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а/с 8).

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідачів витрат за житлово-комунальні послуги, які були сплачені позивачем за грудень 2021.

З доданих до позовної заяви копій квитанцій вбачається, що на утримання будинку АДРЕСА_1 позивачем було сплачено за грудень 3519,89 грн. за спожитий газ та 118,48 грн. за розподіл (доставку) природного газу (а/с 6,7).

Відповідно до ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст.544 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 у справі № 521/3743/17-ц, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового Кодексу УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Положеннями ч. 3 ст. 156 Житлового Кодексу УРСР встановлено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як зазначає позивач, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є малолітніми дітьми ОСОБА_3 . Проте, докази того в матеріалах справи відсутні, як і відсутні відомості про дату народження відповідачів по справі, що позбавляє суд можливості встановити їх цивільну дієздатність.

Разом з тим, з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 018978/33-2021 від 30.12.2021 не вбачається який саме період часу за вказаною адресою зареєстровані відповідачі, з чого не можливо встановити чи підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати за житлово-комунальні послуги, які були сплачені позивачем саме за грудень 2021.

Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача та не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в позові відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.