Провадження №2/369/5394/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 369/10379/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 3» про забезпечення позову про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 3» про забезпечення позову про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та стягнення коштів.

Того ж дня ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що 04.06.2021 року між ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_2 на підставі довіреності від 08.02.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Парфьоновим І.В., зареєстрований в реєстрі № 66, та ТОВ «Петрівський квартал 3» укладено Договір № 61/ПК7 ЛУ5 купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

За цим договором позивачем сплачено на банківський рахунок відповідача ціну майнових прав на квартиру у сумі 1 070169,41 грн, що еквівалентно 38 808 доларів США.

Відповідно до укладеного Договору позивач набув право отримати у власність майнові права на квартиру, які в подальшому підлягали реалізації шляхом оформлення права власності на неї, після закінчення будівництва і введення будинку в експлуатацію.

Згідно п. 2.4 Договору граничний строк прийняття будинку в експлуатацію кінець ІV кварталу 2021 року.

Проте, в установленому договором строк Відповідач свої зобов`язання не виконав, будинок не добудований та не зданий в експлуатацію. Зазначена обставина унеможливлює здійснення позивачем прав за Договором, а саме отримати свої майнові права шляхом їх передачі, так як наслідок набуття права власності на квартиру.

Водночас, Договір відповідачем не виконаний, вимога про розірвання договору ним проігнорована, що свідчить про недобросовісну поведінку ТОВ «Петрівський квартал 3» у договірних правовідносинах.

Внаслідок розірвання договору, відповідач зобов`язаний повернути позивачеві ціну майнових прав на квартиру сплачених за договором, інфляційне збільшення боргу, три відсотки річних від суми боргу та пеню у сумі 10 288 102,40 грн.

З цього приводу заявник зазначає, що недобросовісна на його думку поведінка відповідача може свідчити, що рішення суду, після набрання ним законної сили, не буде виконане ним добровільно та виразиться у прихованні коштів після відкриття провадження у справі.

Отже, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Петрівський квартал 3», що підлягають сплаті позивачеві внаслідок розірвання договору і знаходяться на банківських рахунках відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, внаслідок недобросовісної поведінки відповідача.

На підставі вище наведеного, ОСОБА_1 просив суд, забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Петрівський квартал 3», що підлягають сплаті позивачеві внаслідок розірвання договору і знаходяться на банківських рахунках відповідача, на суму 10 288 102,4 грн. та/або майно вартістю еквівалентно ціні позову.

З урахуванням заявлених вимог, матеріалів справи та вимог закону суд вважає за необхідне відмовити в забезпеченні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Тобто, суд на цій стадії має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачеві і де вони знаходяться.

Саме з цією метою положеннями частини першої статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З наведеного випливає, що відомості про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт, його місце знаходження та на які саме розрахункові рахунки позивач просить накласти арешт, в яких саме фінансових установах знаходяться грошові кошти, в якій сумі та в якій валюті перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Крім того в заяві про забезпечення позову не надано інформації про наявність у відповідача будь яких грошових коштів чи відкритих рахунків у банківських установах України.

Відсутність відомостей про право власності на майно відповідача, про рахунки та вклади відповідача, не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачу, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення вимог вказаної заяви.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 369/10379/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 3» про забезпечення позову про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Янченко