Справа № 465/5405/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/3627/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Саламахи Н.В. представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , на рішення Франківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, стягнення неустойки від суми несплачених аліментів, в кінцевій редакції позовних вимог якого просила суд ухвалити рішення про стягнення зі згаданого відповідача на користь позивачки: 1) аліментів на утримання повнолітніх доньок сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які продовжують навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн. щомісячно - до досягнення ними 23-х років, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 14.09.2016 року, а також 2) 27 114 грн. 51 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 18.05.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.10.2012 року було змінено розмір аліментів, встановлених до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх доньок сторін постановою Франківського районного суду м. Львова від 31.10.2000 року, та встановлено стягувати з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1 000 гривень на кожну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2011 року і до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки відповідач не виконував рішення суду про стягнення з нього аліментів, то станом на 18.05.2017 року розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становив 27 114 грн. 51 коп., які підлягають до стягнення з відповідача (окрім загальної суми заборгованості по аліментах) та є предметом позовних вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 виповнилось 18 років, а ОСОБА_7 виповнилось 18 років 26.06.2016 року. ОСОБА_8 з 2014 року навчається за контрактом у Львівському національному університеті імені Івана Франків на факультеті іноземних мов денної форми навчання та є студенткою третього курсу, а вартість навчання у рік складає 10 500 грн. ОСОБА_9 з 2015 року також навчається на факультеті іноземних мов у Львівському національному університеті імені Івана Франка та є студенткою 2-го курсу.

Відтак, враховуючи вищевказані обставини, позивачка просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень на утримання ОСОБА_6 та 1 500 грн. на утримання ОСОБА_10 щомісячно до досягнення згаданими дітьми 23-х років (том 1, а.с. 1-3, 45-48).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Ухвалено стягувати зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, до досягнення нею 23-х років, починаючи з дня звернення до суду, а саме - 14.09.2016 року.

Ухвалено стягувати зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, до досягнення нею 23-х років, починаючи з дня звернення до суду, а саме - 14.09.2016 року.

Ухваленостягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість по неустойці зі сплати аліментів у розмірі 27 114 грн. 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 137 грн. 80 коп. судового збору (том 1, а.с. 190-197).

Дане рішення оскаржила представник відповідача.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ 10.04.2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з проведенням відповідачем оплат заборгованості зі сплати аліментів, а відтак з підстав повного фактичного виконання відповідачем вимог виконавчого документа, що (на думку апелянта) свідчить про те, що на час ухвалення судом оскаржуваного рішення у відповідача заборгованість зі сплати аліментів була відсутньою.

Звертає увагу на те, що частиною 1 статті 199 СК України встановлено, що у випадку, коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, та стверджує, що відповідач неспроможний «надавати утримання повнолітнім донькам, що виключає стягнення з нього аліментів» (том 1, а.с. 200-208).

Представник позивачки, адвокат Дяків Б.З., будучи своєчасно належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 29.08.2022 року (том 2, а.с. 63-64), в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не проінформував, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення від 27.09.2021 року, задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_3 заборгованості по неустойці зі сплати аліментів у розмірі 27 114 грн. 51 коп. суд мотивував наявним у матеріалах справи розрахунком цієї заборгованості за період з 01.01.2012 року по 18.05.2017 року (том 1, а.с. 51-52).

В той же час, матеріалами справи стверджується, що постановою державного виконавця Сихівського ВДВС від 10.04.2019 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1326/3155/2012, виданого Франківським районним судом міста Львова 25.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх доньок сторін, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вбачається зі змісту вищезгаданої постанови державного виконавця, правовою підставою для закінчення виконавчого провадження стало те, що згадані діти досягли повноліття, а також те, що 10.04.2019 року боржник (відповідач) ОСОБА_1 платіжним дорученням №1029 заборгованість по аліментам сплатив в повному обсязі (том 1, а.с. 124).

Вищенаведені обставини знайшли своє відображення і в мотивувальній частині самого оскаржуваного рішення (де зазначено, що «дослідивши та перевіривши письмові докази у справі у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, суд позовні вимоги задовольняє частково»), однак згідно резолютивної частини оскаржуваного рішення суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі: незважаючи на те, що станом на 27 вересня 2021 року (день ухвалення оскаржуваного рішення) заборгованості по аліментах за період з 01.01.2012 року по 18.05.2017 року вже не існувало, оскільки така ОСОБА_1 була погашеною, що знайшло своє відображення у вищезгаданій постанові державного виконавця Сихівського ВДВС від 10.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження.

За наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 27 114 грн. 51 коп. підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нової постанови - про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

Статтею 199 СК України визначено умови, за яких батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними 23 років: 1) навчання дітей; 2) їх потреба у такій допомозі та 3) спроможність батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Факт навчання доньок сторін даного спору станом на час подання позову до суду стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками, а відтак доказуванню не підлягає.

На переконання колегії суддів, безспірним також є те, що доньки сторін, як студентки денної форми навчання, потребували допомоги зі сторони батьків.

Станом на час апеляційного розгляду справи обидві доньки сторін спору вже давно досягли 23-х років.

Відповідач є працездатною особою, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що він спроможний був надавати донькам під час їхнього навчання у ВУЗах посильну матеріальну допомогу і щомісячний розмір такої допомоги, визначений судом у 1 500 грн. на кожну з доньок, відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в цій частині позовних вимог дав належну оцінку всім обставинам та доказам по справі в їх сукупності і в цій частині ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що в решті оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 3 і 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , частково задовольнити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2021 року в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості по неустойці зі сплати аліментів у розмірі 27 114 грн. 51 коп. скасувати і в цій частині ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.

В решті рішення Франківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 вересня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.