Справа № 355/606/20
Провадження № 2/355/32/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Закомірної Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Е.Рудика,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті за роботу у нічний час у розмірі 2 465,73 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 197 841,82 грн. та заборгованість по виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 65 142,90 грн.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує наступним.

З 15 березня 2019 року по 31 липня 2019 року ОСОБА_2 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України а саме в державній установі «Київський слідчий ізолятор». Позивача звільнено 31 липня 2019 року, однак відповідно до ст. 30 Закону України «Про оплату праці» мені не було надано розшивровку за видами виплат при звільненні та не проведено повний розрахунок по заробітній платі у день звільнення. Згідно архівної відомості від 31.01.2019 року надісланої відповідачем на адресу позивача листом за №12/2-20/ЗШ-2 від 06.02.2020 року, у зв`язку із звільненням позивача було нараховано до виплати 6405,78 грн. В період проходження служби у державній установі «Київський слідчий ізолятор з 15.03.2019 року по 31.07.2019 року позивач брав участь у несенні служби в складі наряду чергової частини (добовий наряд, де передбачено несення служби у нічний час) 7 разів, а саме 08.04.2019 - 09.04.2019 року, 22.04.2019 - 23.04.2019 року, 05.05.2019 - 06.05.2019, 20.05.2019 - 21.05.2019 року, 02.06.2019 - 03.06.2019 року, 28.06.2019 - 29.06.2019 року, 14.03.2019 -15.03.2019, що підтверджено Витягом з графіків чергувань в складі оперативної групи. Також позивач брав участь у добовому несенні служби в складі варти з охорони ув`язнених (засуджених) у лікувальних закладах щонайменше 4 рази, а саме 25.04.2019 26.04.2019 року, 19.06.2019 - 20.06.2019 року, 23.06.2019 - 24.06.2019 року, 24.07.2019 - 25.07.2019 року, що підтверджую фотокопіями постових відомостей. Позивач вважає що виплата за нічні часи повинна становить щонайменше 2515,42 грн., натомість виплату за нічні часи відповідачем здійснено у сумі 49,69 грн. Таким чином недоплата за нічні часи становить 2465,73 грн. Також, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові, у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного рахунку. Тому позивач просить суд, з урахуванням заяви про уточнення до резолютивної частини позову, стягнути з середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 31.07.2019 по день звернення до суду 18.05.2020 в сумі 197 841,82 грн.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу III «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 925/5 від 28.03.2018 року, особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення (17371, 46 грн. X 25% = 4342,86 грн.) за кожний повний календарний рік служби (4342,86 грн. х 15 років) яка становить 65 142,90 грн.

19.05.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу прийнято до провадження судді Коваленка К.В.

24.06.2020 відповідач просив суд перенести розгляд справи у зв`язку з необхідністю провести службове розслідування.

15.09.2020 від позивача надійшло клопотання про витребування у відповідача:

- оригінали добових наказів на охорону і несення служби черговою зміною (або витяги з таких наказів завірених належним чином, де зазначено про участь ОСОБА_3 в несенні служби) за: 27.03.2019р., 08.04.2019р., 22.04.2019р., 25.04.2019р., 05.05.2019р., 20.05.2019р., 02.06.2019р„ 19.06.2019р., 23.06.2019р., 28.06.2019р., 14.07.2019р., 24.07.2019.р., а також оригінали постових відомостей варти з охорони ув`язнених (засуджених) у лікувальних закладах (або їх копії завірені належним чином) в яких зазначено участь позивача у складі варти за: 25.04.2019р., 19.06.2019р., 23.06.2019р., 24.07.2019р.

- довідки обліку несення служби в нічний час за формою, визначеною у додадку 1 до «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 925/5 від 28.03.2018 року за 27.03.2019р., 08.04.2019р., 22.04.2019р., 25.04.2019р., 05.05.2019р., 20.05.2019р., 02.06.2019р., 19.06.2019р., 23.06.2019р., 28.06.2019р., 14.07.2019р., 24.07.2019.р.

15.09.2020 до суду подано уточнення до резолютивної частини позову про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, в яких позивач просить суд додатково стягнути з відповідача заборгованість по виплаті грошової допомоги в розмірі 65 142 грн. 92 коп.

21.09.2020 відповідач подав до суду клопотання про долучення до судової справи копії матеріалів службового розслідування по факту стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні ОСОБА_4

06.11.2020 ухвалою суду зобов`язано Державну установу «Київський слідчий ізолятор» надати суду:

- витяги добових наказів на охорону і несення служби черговою зміною де зазначено про участь ОСОБА_3 в несенні служби за: 27.03.2019р., 08.04.2019р., 22.04.2019р., 25.04.2019р., 05.05.2019р., 20.05.2019р., 02.06.2019р„ 19.06.2019р., 23.06.2019р., 28.06.2019р., 14.07.2019р., 24.07.2019.р., а також копії постових відомостей варти з охорони ув`язнених (засуджених) у лікувальних закладах в яких зазначено участь ОСОБА_4 у складі варти за: 25.04.2019р., 19.06.2019р., 23.06.2019р., 24.07.2019р.

- довідки обліку несення служби в нічний час за формою, визначеною у додадку 1 до «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 925/5 від 28.03.2018 року за 27.03.2019р., 08.04.2019р., 22.04.2019р., 25.04.2019р., 05.05.2019р., 20.05.2019р., 02.06.2019р., 19.06.2019р., 23.06.2019р., 28.06.2019р., 14.07.2019р., 24.07.2019.р.

16.01.2021 до суду подано уточнення до резолютивної частини позову про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, в яких позивач збільшує розмір позовних вимог, а саме просить стягнути з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 01.08.2019 по день підготовчого засідання призначеного на 19.01.2021 в сумі 365 858,24 коп. Решта вимог позову залишається незмінною.

05.03.2021 до суду подано клопотання позивача про витребування докази у відповідача:

- витяги добових наказів на охорону і несення служби чергового зміною за 25.04.2019, 19.06.2019;

- копії постових відомостей варти з охорони ув`язнених (засуджених) у лікувальних закладах за 25.04.2019, 19.06.2019, 23.06.2019, 24.07.2019.

05.03.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В задоволенні клопотання позивача від 05.03.2021 відмовлено, оскільки запитувані документи містяться в матеріалах справи.

У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 532 від 06.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С.

Ухвалою суду від 04.10.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С.

22.11.2021 ухвалою суду заяву про збільшення позовних вимог повернуто позивачу.

22.11.2021 до суду подано уточнення до резолютивної частини позову про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, в яких позивач збільшує розмір позовних вимог, а саме просить стягнути з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 01.08.2019 по день судового засідання з оновленим складом суду призначеного на 22.11.2021 в сумі 574 636,04 коп. Решта вимог позову залишається незмінною.

У зв`язку з бойовими діями на території Київської області позивач неодноразово просив суд відкласти розгляд справи.

У зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи відповідач неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо стягнення заборгованості за роботу у нічний час

Як встановлено матеріалами справи, 15 березня 2019 року по 31 липня 2019 року ОСОБА_2 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України а саме в державній установі «Київський слідчий ізолятор». Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці серія НОМЕР_1 від 18.12.1986 (а.с. 9).

Звільнено позивача 31 липня 2019 року, що підтверджується наказом по особовому складу від 31 липня 2019 року №117/ОС 19 (а.с. 21).

Однак, в день звільнення 31.07.2019 р., відповідач своєчасно не здійснив виплату належних відповідачу коштів, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

Згідно архівної відомості від 31.01.2019 року надісланої відповідачем на адресу позивача листом за №12/2-20/ЗШ-2 від 06.02.2020 року, у зв`язку із звільненням позивача було нараховано до виплати 6 405,78 грн., що підтверджується випискою по надходження по картці позивача від 04.05.2020 (а.с. 27).

В період проходження служби у державній установі «Київський слідчий ізолятор з 15.03.2019 року по 31.07.2019 року позивач брав участь у несенні служби в складі наряду чергової частини (добовий наряд, де передбачено несення служби у нічний час) 7 разів, а саме 08.04.2019 - 09.04.2019 року, 22.04.2019 - 23.04.2019 року, 05.05.2019 - 06.05.2019, 20.05.2019 - 21.05.2019 року, 02.06.2019 - 03.06.2019 року, 28.06.2019 - 29.06.2019 року, 14.03.2019 -15.03.2019, що підтверджено Витягом з графіків чергувань в складі оперативної групи. Також позивач брав участь у добовому несенні служби в складі варти з охорони ув`язнених (засуджених) у лікувальних закладах щонайменше 4 рази, а саме 25.04.2019 26.04.2019 року, 19.06.2019 - 20.06.2019 року, 23.06.2019 - 24.06.2019 року, 24.07.2019 - 25.07.2019 року, що підтверджується фотокопіями постових відомостей (а.с. 22-26).

Тарифна ставка посадового окладу позивача становила 3 810,00грн., що підтверджено архівною відомістю від 31.01.2020 (а.с. 14).

Отже, за весь період служби у державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 15.03.2019 року по 31.07.2019 року у добовому несенні служби позивач брав участь щонайменше 11 разів. Виплата за нічні часи повинна становить щонайменше 2 515,42 грн. (розрахунок позивача надається, а.с. 10).

Натомість виплату за нічні часи відповідачем здійснено у сумі 49,69 грн. Таким чином недоплата за нічні часи становить 2 465,73 грн.

Відповідно до пункту 5 глави 13 розділу II «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 925/5 від 28.03.2018 року, за виконання службових зв`язків особами рядового і начальницького складу в нічний час основний розмір премії збільшується з розрахунку 20 відсотків посадового окладу за кожну годину служби в нічний час. Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків із 22:00 години до 06:00 години. Під виконанням службових обов`язків у нічний час слід розуміти: несення служби у складі наряду чергової частини, караулу, зміни, патруля, контрольного пункту, поста, оперативно-пошукової групи, групи швидкого реагування. Підставами для несення служби в нічний час є: графіки нарядів чергування, затверджені керівниками органів та установ; письмові накази органів та установ про залучення окремих осіб рядового і начальницького складу до несення служби в нічний час.

Згідно статті 108 Кодексу законів про працю робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Відповідно до висновку службового розслідування від 17.07.2020, відповідачем встановлено, що нарахування заробітної плати у нічний час не здійснювалось згідно пункту 5 глави 13 розділу ІІ «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особами рядового та компенсаційних виплат особам рядового та начальницького складу Державної кримінальної-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №925/5 від 28.03.2018 (а.с. 62 66).

Відповідно до вищевказаного висновку, 15.07.2020 відділом режиму і охорони було проведено перевірку даних чо мосте й та встановлено, що майор внутрішньої служби ОСОБА_2 , інспектор (з пожежної профілактики) відділу режиму і хорони дійсно ніс службу складі варти з охорони ув`язнених (засуджених) у лікувальних закладах Міністерства здоров`я України у період з 09 години 00 випин 25.04.2019 по 09 годину 00 хвилин 26.04.2019, з 09 години 00 хвилин п.05.2019 по 09 годину 00 хвилин 06.05.2019, з 09 години 00 хвилин 23.06.2019 ю 09 годину 00 хвилин 24.06.2019, з 09 години 00 хвилин 19.06.2019 по 09 оди ну 00 хвилин 20.06.2019, про що складена довідка обліку несення служби у нічний час.

В ході перевірки було виявлено, що відділом режиму і охорони дійсно не було внесено в облік несення служби в нічний час в складі варти з охорони ув`язнених (засуджених) у лікувальних закладах Міністерства здоров`я України майора внутрішньої служби Бараненка Олександра Сергійовича, інспектори відділу режиму і охорони, який ніс службу в вищезазначеному закладі з 00 годин 00 хвилин 25.04.2019 по 09 годину 00 хвилин 26.04.2019, з 09 години 00 хвилин 19.06.2019 по 09 годину 00 хвилин 20.06.2019, з 09 години 00 хвилин 23.06.2019 по 09 годину 00 хвилин 24,06.2019.

Відповідачем здійснено розрахунок премії за несення служби у нічний час позивачем та нараховано 312 грн. 32 коп. (а.с. 88).

На підтвердження виплати вищевказаної суми позивачу відповідач надав суду копію квитанції до прибутково касового ордеру №589 від 06 серпня 2020 року (а.с. 90).

В процесі розгляду справи відповідачем не було спростовано доводів позивача щодо позовних вимог в цій частині.

З огляду на це, позовні вимоги щодо стягнення з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на користь ОСОБА_4 заборгованості по виплатам за роботу у нічні часи у розмірі 2 465 грн. 73 коп. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, обов`язок із проведення з працівником розрахунку покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану плату. Стаття 117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику від підприємства сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату.

Оформивши звільнення позивача та видавши йому трудову книжку, відповідач свій обов`язок із проведення з працівником розрахунку не здійснив, а тому є підстави для застосування до відповідача відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст. 117 КЗпП України.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» за своєю структурою заробітна плата складається: з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків); із додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, які надані Верховним судом України в постанові Пленуму № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у разі застосування ст. 117 КЗпП України перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньогодинна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Згідно архівної відомості від 31.01.2019 середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи (червень, липень 2019 року) склала 30 819,77 грн. (а.с. 14).

Згідно табелів обліку робочого часу, копії яких містяться в матеріалах справи, кість відпрацьованих позивачем робочих днів за останні два місяці служби становить 31 (а.с. 17 20).

За таких обставин, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, заробітна плата за два останніх місяці у сумі 30 819,77 поділена на 31 мною відпрацьованих робочих днів за останні два місяці визначає середню заробітну плату, яка становить 994,18 грн.

З дня звільнення позивача з Державній кримінально-виконавчій служби України по день моменту підготовчого засідання загальна кількість робочих днів становила 368. Отже, розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача становить: 368 ? 994,18 грн. = 365 858 грн. 24 коп.

Щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 65 142 грн. 90 коп.

Враховуючи пояснення відповідача, ОСОБА_2 раніше проходив службу в СНС в Дніпропетровській області. Під час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до наказу управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області № 129 о/с-пр від 07.12.2015 року вислуга років на день звільнення у календарному обчислені становила: 11 (одинадцять) років 00 (нуль) місяців 16 (шістнадцять) днів, навчання у ВНЗ- 02 (два) роки 03 (три) місяці 06 (шість) днів, пільгова - 00 (нуль) років 08 (вісім) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів, загальна вислуга становила - 14 (чотирнадцять) років 00 (нуль) місяців 21 (двадцять один) день.

Так відповідач зазначив, що позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у 2009 році з МНС України та при звільненні зі служби в 2015 році з ДКВС України.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року№ 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

У разі звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби, що мають право на отримання грошової допомоги, до вислуги років для виплати їм одноразової грошової допомоги зараховується також період строкової військової служби.

Згідно до абзацу шостого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», до вислуги років зараховуються: час виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі.

Одночасно до абзацу першого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», до вислуги років додатково зараховуються: час навчання; в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року №1294 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Ключовим питання у розгляді цієї справи є право особи на зарахування періоду попередньої служби, з якої особа була звільнена та під час звільнення не набула права на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, при повторному звільненні військовослужбовця з військової служби при проведенні розрахунку при звільненні та виплати вихідної допомоги (одноразової грошової допомоги при звільненні ) на зарахування для обчислення вихідної допомоги періоду на попередній службі незалежно від органу в якому проходила служба.

Стаття 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Тобто у випадку, якщо при попередньому звільненні особа не набула право на виплату одноразової грошової допомоги, попередня вислуга років має враховуватись при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги.

При цьому Закон не передбачає жодних застережень щодо наявності вислуги за службу в одному відомстві.

Відповідно до пункту 10 вказаного Порядку №393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

- які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зазначеним в абзаці першому цього пункту військовослужбовцям, поліцейським і особам рядового і начальницького складу:

- які звільняються із служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням ними умов контракту, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога не виплачується;

- які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Так судом встановлено, що позивач проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме в Державній установі №Київській слідчий ізолятор» у період з 15.03.2019 по 31.07.2019, тобто 4 місяці 16 днів.

Відповідно до вимог п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року№ 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» позивач не набув права на отримання не набула право на виплату одноразової грошової допомоги.

В цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то вказана сума в розмірі 4 335 грн. 00 коп. підлягає стягненню із відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з державної установи «Київський слідчий ізолятор» () на користь ОСОБА_2 (РОНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по виплатам за роботу у нічні часи 2 465 грн. 73 коп. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять грн. 73 коп.).

Стягнути з державної установи «Київський слідчий ізолятор» () на користь ОСОБА_2 (РОНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 01.08.2019 по день підготовчого судового засідання призначеного на 19.01.2021, в сумі 365 858 грн. 24 коп. (триста шістдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім грн. 24 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача державної установи «Київський слідчий ізолятор» () судовий збір у розмірі 4 335 грн. 00 коп. (чотири тисячі триста тридцять п`ять гривень 00 коп.) на користь Держави за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація України

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

МФО 899998

Код отримувача: ,

Банк отримувача: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів у бюджет 22030106

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів з моменту оголошення вступної та резолютивної частин.

Повний текст рішення виготовлено 02.09.2022.

Суддя В.Червонописький