Справа № 564/587/22
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Олійник П. В.
з участю секретаря Зберун К. Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліментив твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем має двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач усунувся від виконання батьківського обов`язку по вихованню дітей та не надає в добровільному порядку кошти на утримання доньок.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явивася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, повно, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданого 20.10.2017 року Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
Сторони, від подружнього життя мають двох дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серії НОМЕР_2 виданого Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 31.01.2018 року та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 12.09.2019 року.
Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 06.02.2018 року, та 19.09.2019 року встановлено, що неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані, за адресою: АДРЕСА_1 , та проживають разом з позивачкою, яка займається їхнім вихованням та матеріальним забезпеченням.
З копії трудового договору від 04.10.2021 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працевлаштований на невизначений час та отримує заробітну плату в розмірі 2800 злотих бруто.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Встановлено, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей відсутня.
Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.
Враховуючи, що відповідач має задовільний стан здоров`я, на своєму утриманні інших непрацездатних членів сім`ї не має, бо про таких не повідомив суд, є працездатним, та працевлаштований, а тому може та зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, тому суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісяця та до досягнення дітьми повноліття.
Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітніх дітей.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей - задоволити .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2022 року та до досягнення дітьми повноліття .
Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 21.07.2022 року.

СуддяП. В. Олійник