Справа № 684/440/22>
Провадження № 2-о/684/36/2022>
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

30 листопада 2022 року смт. Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Волошин Р.Р., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Десятий відділ Хмельницького районного територіального Центру комплектації та соціальної підтримки, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Старосинявського районного суду Хмельницької області суду із вказаною вище заявою, у якій просив встановити факт, що він здійснює догляд за ОСОБА_2 , яка потребує постійного догляду з його боку, і він є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд, що є підставою для його звільнення з військової служби під час воєнного стану. При цьому зазначив, що встановлення такого факту буде відповідати інтересам ОСОБА_2 . Дослідивши матеріали заяви з додатками, доходжу такого висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК).

Частиною першою статті 315 ЦПК України перелічені види фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Частиною другої цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 просить встановити факт постійного догляду за особою, яка потребує постійного догляду з його боку. Встановлення даного факту заявник пов`язує з виникненням права на його звільнення з військової служби під час воєнного стану згідно підпункту "г" пункту 1 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 цієї постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Такі ж умови, за яких справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, визначено і Листом ВСУ від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно з цим же документом, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, в тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII, Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 р. № 1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі із дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Тобто, законом визначено інший, позасудовий, порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою яка потребує постійного догляду з його боку, про встановлення якого просить заявник.

Встановлення факту заявник пов`язує з виникненням права на його звільнення з військової служби під час воєнного стану. Рішення про відмову у звільненні з військової служби під час воєнного стану можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку в порядку адміністративного судочинства.

Встановлення факту заявник пов`язує з виникненням права на його звільнення з військової служби під час воєнного стану. Одним із додатків до заяви є копія рапорту солдата ОСОБА_1 у якому він просить звільнити його з лав ЗСУ на підставі підпункту "г" пункту 1 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». На рапорті міститься резолюція командира «надати відомості факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , отримані в судовому порядку». Тобто, фактично заявнику відмовлено у звільненні. Рішення про відмову у звільненні з військової служби під час воєнного стану можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку в порядку адміністративного судочинства.

За вказаних обставин заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Десятий відділ Хмельницького районного територіального Центру комплектації та соціальної підтримки, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у звільненні з військової служби під час воєнного стану може бути оскаржена до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Роман ВОЛОШИН