Справа № 740/6743/21
Провадження № 2/740/283/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

з участю: представника позивача адвоката Семенка В.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_1 , 1999 року народження, таким, що втратив право на користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником ввказаного будинку на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2014 року.

Разом з ним у зазначеному будинку зареєстрований його син ОСОБА_1 , який близько шести років фактично у будинку не проживає та не підтримує з ним стосунки. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 у 2015 році, вона із сином ОСОБА_1 відповідачем по справі, жили спочатку у баби, а потім придбали власний будинок по АДРЕСА_2 , де і проживають на цей час.

Перешкод у користуванні вказаним будинком йому ніхто не чинив. Факт непроживания відповідача за зазначеною адресою підтверджується актом про відсутність (непроживання) відповідача за місцем реєстрації вiд 25.11.2021.

Реєстрація ОСОБА_1 порушує його право розпорядження належним йому будинком та позбавляє можливості у повній мipi користуватися належними йому правом по утриманню житла.

Представник позивача - адвокат Семенок В.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні 10.08.2022 пояснив, що він проживав у спірному будинку з батьками до 2015 року, доки вони не розлучилися. Після розірвання шлюбу між батьками він проживає з матір`ю у належному їй будинку по АДРЕСА_2 . Він мав намір проживати у спірному будинку, але батько його не впускає та не дає йому ключів від будинку.

У подальшому 29 серпня 2022 року відповідач у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти особу з реєстрації за місцем проживання можна лише за умови втрати нею права користування цим житлом чи у звязку з її виселенням (добровільно чи у примусовому порядку).

Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 .

Разом з позивачем у вищевказаному будинку зареєстрований ОСОБА_1 , але не проживає в ньому без поважних причин з 2015 року, що підтверджується актом про непроживання за місцем реєстрації від 25 листопада 2021 року.

Згідно довідки відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 15.08.2022 вбачається, що у зв`язку зі зміною межі міста Ніжина вулиці з Кунашівської сільської ради передані до нНжинської міської ради у відповідності з постановою Верховної Ради України «Про зміну і встановлення меж міста Ніжина Ніжинського району Чернігівської області» від 16 грудня 2020 року та у відповідності з листом ДП «Національні інформаційні системи» від 17.01.2022 №42/46-40 щодо актуальної назви вулиць/провулків та місце розташування вул.Степова відноситься до м.Ніжина Ніжинського району Чернігівської області.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, враховуючи відсутність домовленостей відповідача з позивачем, як власником будинку, відсутність юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування ним, наявні підстави для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,- будинком АДРЕСА_1 .

Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавста та не порушує права чи свободи інших осіб.

Керуючись положеннями ст.41 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова