Провадження № 2/344/600/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря судового засідання Герлан Н.В.,

представника відповідача Волосянко Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В позові вказано, що позивач та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір, за яким відповідачу надано кредит в сумі 48000 доларів США до 20/01/2013. Відповідачем не виконано його обов?язки в спосіб і строк, що визначений договором, а тому позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Представник позивача подав заяву про розгляд спору без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов та надав перед судом пояснення про те, що сторонами було укладено спірний договір, було ухвалено заочне рішення суду, яке в наступному скасовано за заявою відповідача, а ухвала про відкриття провадження скасована апеляційним судом; сплив строк позовної давності, про застосування наслідків чого відповідач просив суд; відповідач не виконав договір в порядок і строк, що ним визначені, а тому 29/02/2012 позивач подав заяву про дострокове виконання умов договору, що змінило умови зобов`язання та його строки; витрати на правову допомогу представник відповідача просив суд стягнути після вирішення спору.

Відповідач ОСОБА_3 подав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити в позові з підстави пропуску строку позовної давності.

Судом встановлено наступні обставини.

30/01/2008 позивач та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір, за яким відповідачу надано кредит в сумі 48000 доларів США до 20/01/2013 на купівлю автомобіля.

Строк виконання договору передбачено сторонами до 20/01/2013.

30/01/2008 відповідач ОСОБА_3 уклав з позивачем договір поруки за зобов`язання відповідача ОСОБА_4

29/02/2012 позивач подав заяву відповідачу про дострокове виконання умов договору, що змінило умови зобов`язання та його строки.

17/07/2015 постановлено ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про перегляд заочного рішення від 28/09/2012 і його скасування.

18/03/2016 позов позивача до відповідачів повернуто позивачу та роз`яснено обов`язок звернення в до суду в порядку, що встановлений процесуальним законом за встановленими правилами підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В ст. 264 ЦК України вказано, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За змістом ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

В ст. 267 ЦК України вказано, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивачем подано уточнюючу позовну заяву, в якій однак відсутні спростування заяви відповідача про застосування наслідків позовної давності. Уточнений позов позивач просив суд задовольнити з підстави не виконання відповідачем його обов`язку про повернення позики, що прийнятий ним за змістом договору позики.

Будь-якого доказу про поважність причин пропуску звернення до суду за ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач суду не надав.

18/03/2016 позивачу повернуто його позов за ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

В цій справі позивачем подано позов 12/07/2021.

Таким чином і з часу повернення позову Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська і до часу звернення до цього суду сплило більше трьох років.

Разом з цим повернення позову з підстав його подання до неналежного суду не визначено процесуальним законом в якості правової підстави поновлення строку звернення до суду з позовом.

Крім цього відповідачем заперечено спосіб обчислення строку позивачем від часу звернення до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Так за змістом процесуального закону позов до відповідача підлягає поданню до місцевого суду за місцем проживання і реєстрації відповідача.

Отже позивачем не доведено правові підстави для звернення до суду за його власним вибором, а не до суду, який визначений процесуальним законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже безпосередньо позивач несе ризик невчинення ним процесуальних дій, що визначені процесуальним законом щодо своєчасного звернення до визначеного законом суду.

Тому саме за змістом закону і саме безпосередньо на позивача покладено негативні наслідки невиконання ним положень процесуального закону щодо звернення до належного суду, який визначений законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська за змістом його ж ухвали визнав себе неналежним судом, що визначений законом, оскільки ним повернуто позивачу позов саме з підстав порушення правила про підсудність спорів.

Доказу скасування відповідної ухвали та не набрання нею законної сили позивач суду не надав.

Разом з цим за змістом ЦК України пропуску строку позовної давності має своїм наслідком відмову позивачу в позові.

Крім цього в ЦК України не визначено в якості правової підстави для переривання строку позовної давності у формі ухвалення заочного рішення, яке в наступному скасовано та провадження за позовом припинено.

Відповідачу не заперечили позов, за аргументами по суті спору щодо отримання позики та укладення договору поруки, ними заперечено позов з підстав спливу строку позовної давності.

Позивачем не спростовано арґументи відповідачів щодо спливу строку позовної давності.

Отже позивачем не виконано його обов`язку щодо спростування заяв відповідачів про застосування правових наслідків пропуску позивачем позовної давності.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 62339,54 гривень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.