Справа № 669/266/22
Провадження № 2/669/119/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Орендарчук В.О.,

представника відповідача Міненерго Іжаківського А.О.,

представника третьої особи Кулика О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Білогір`я та в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ямпільської селищної ради Хмельницької області, Міністерства енергетики України, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», про скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на домоволодіння з одночасним припиненням права власності, визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2022 року (з послідуючим уточненнями від 23 червня 2022 року) ОСОБА_1 через свого представника адвоката Орендарчук В.О. звернувся в суд з позовом до Ямпільської селищної ради Хмельницької області, Міністерства фінансів України, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», з наступними вимогами:

- скасувати рішення виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Хмельницької області від 28 вересня 2000 року № 28 «Про визнання будинку оператора в АДРЕСА_1 , службовим виробничим житлом»;

- скасувати рішення виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Хмельницької області від 27 жовтня 2011 року № 87 «Про оформлення права власності на будинок операторів ГРС смт. Ямпіль, загальною площею 218,1 кв. м, житл. пл. 114,4 кв. м в АДРЕСА_1 »;

- скасувати рішення державного реєстратора Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області Сірої М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 грудня 2020 року індексний номер 55949905 та державну реєстрацію права власності Держави Україна в особі Міністерства фінансів України на домоволодіння загальною площею 218,1 кв. м, житловою площею 114,4 кв. м, опис: А-1 Житловий будинок з прибудовою, Б сарай площею 50,9 кв. м, розташований по АДРЕСА_1 (запис про право власності від 22 грудня 2020 року № 39935877) з одночасним припиненням права власності Держави Україна в особі Міністерства фінансів України;

- визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЯ № 334520 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1600 га (кадастровий № :01:006:0023) з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних приміщень, який зареєстрований 14 травня 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05 та виданий ДК «Укртрансгаз» філії УМГ «Київтрансгаз» Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів НАК «Нафтогаз України» (а.с. 2-6, 155-156).

В обґрунтування позовних вимог представник вказує, що у зв`язку з радіоактивним забрудненням, викликаним аварією на Чорнобильській АЕС 26 квітня 1986 року, позивач та члени його сім`ї в 1990 році самостійно переїхали проживати з с. Антонівка Володимирецького району Рівненської області на нове місце проживання в смт. Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

Відповідно до п. 10 Постанови Ради Міністрів УРСР, Української Республіканської Ради професійних спілок від 14 грудня 1989 року № 315 позивач та його сім`я мали право на зарахування на квартирний облік і першочергове одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та право на позачерговий вступ до житлово-будівельних кооперативів або одержання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у відповідних населених пунктах, крім м. Києва та курортних місцевостей, про що було зазначено у виданому позивачу направленні.

Підставою для працевлаштування та надання житла на пільгових умовах було направлення встановленої форми № 2 Ровенської обласної Ради народних депутатів від 12 січня 1990 року, як це було передбачено п. 12 Постанови Ради Міністрів УРСР, Української Республіканської Ради професійних спілок від 14 грудня 1989 року № 315 «Про додаткові заходи щодо посилення охорони здоров`я та поліпшення матеріального становища населення, яке проживає на території, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС».

В лютому 1990 року позивач був прийнятий на роботу в колгосп «Червона зірка» смт. Ямпіль, де пропрацював до квітня 2001 року.

Рішеннями правління колгоспу «Червона зірка» смт. Ямпіль № 3 від 31 березня 1990 року було задоволено подану позивачем заяву про надання позивачу та його сім`ї житлової площі.

Рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної Ради народних депутатів від 31 серпня 1990 року № 38 позивачу та його сім`ї, в зв`язку з переселенням сім`ї з небезпечної зони біля Чорнобильської АЕС, була виділена новозбудована квартира в будинку операторів газового господарства.

Надана ОСОБА_1 квартира знаходиться в двоповерховому будинку, який складається з двох квартир, що мають окремі входи та включає в себе господарські будівлі та споруди (сарай). Власним коштом у виділеній новозбудованій квартирі позивачем та членами його сім`ї були проведені внутрішні та зовнішні будівельні роботи та квартира була приведена в стан, придатний для проживання і позивач разом з сім`єю заселився у дану квартиру. В 2018 році ним був виготовлений технічний паспорт на квартиру в якій він проживає.

Незважаючи на те, що одна з квартир в будинку по АДРЕСА_1 була попередніми рішеннями виділена позивачу та його сім`ї, Ямпільська селищна рада рішенням № 28 від 28 вересня 2000 року в цілому будинок оператора по АДРЕСА_1 визнає службовим виробничим житлом, про що позивача ніхто не повідомив і йому про це стало відомо випадково через багато років.

09 квітня 2001 року ОСОБА_1 прийнятий оператором ГРС в Красилівське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз», про що зроблений запис у трудовій книжці.

14 лютого 2003 року Ямпільською селищною радою Білогірського району Хмельницької області позивачу та членам його сім`ї був виданий ордер на житлове приміщення серії ХМО № 043183 на вищезазначену квартиру АДРЕСА_2 на підставі рішення Ямпільської селищної ради № 38 від 31 серпня 1990 року.

Відповідно до рішення сьомої сесії 5-го скликання Ямпільської селищної ради від 22 березня 2007 року № 14 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок для видачі державних актів на право постійного користування» затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки ДК «Укртрансгаз» філії УМГ «Київтрансгаз» Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів НАК «Нафтогаз України» за складом угідь для надання в постійне користування загальною площею 0,1600 га, в тому числі: під забудованими землями, в тому числі будівля КН 0,0233 га; під проїздами, проходами, площадками 0,1367 га.

На підставі даного рішення ДК «Укртрансгаз» філії УМГ «Київтрансгаз» Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів НАК «Нафтогаз України» 14 травня 2007 року був виданий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 334520, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та щодо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05, на земельну ділянку площею 0,16 га, кадастровий номер :01:006:0021, з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних приміщень.

27 жовтня 2011 року Ямпільською селищною радою Білогірського району Хмельницької області винесено рішенням № 87, яким надано право на оформлення права власності на будинок операторів ГРС, загальною площею 114,4 кв. м по АДРЕСА_1 .

26 грудня 2011 року видане свідоцтво про право власності на житло серії НОМЕР_1 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником майна є Держава Україна в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Більше 30 років ОСОБА_1 разом з сім`єю самостійно утримує виділену йому квартиру. До цього від АТ «Укртрансгаз» та наразі від товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» жодної підтримки чи участі в утриманні та обслуговуванні квартири не було надано, господарську будівлю було збудовано за власні кошти, ним самостійно неодноразово було зроблено капітальні та поточні ремонти в квартирі, як всередині так і зовні. Завжди позивач самостійно оплачував усі комунальні послуги, в тому числі за використання природного газу.

Оскільки дане житло було виділене позивачу та його сім`ї, як особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи, в кінці 2018 року позивач звернувся до Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з проханням перевести квартиру АДРЕСА_2 з відомчого фонду в житловий фонд для надання йому можливості її приватизації, як особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи, в позасудовому порядку.

Листом Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів № 495/19-01 від 03 грудня 2018 року позивачу було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на будівлю не відповідають дійсній назві майна, а саме в технічному паспорті на будинок зазначена назва «2 квартирний будинок з прибудовами», а в Свідоцтві на право власності зазначено тип об`єкта «Домоволодіння», тобто слід здійснити державну перереєстрацію майна.

Перереєстрація державного майна, що перебуває в повному господарському віданні АТ «Укртрансгаз», здійснюється на підставі довіреності, виданої суб`єктом управління державним майном Міненерговугілля.

Окрім того, в листі зазначено, що суб`єктом управління державним майном тимчасово призупинено розгляд документів щодо передачі до комунальної власності об`єктів житлового фонду, а також тимчасово припинена видача довіреностей на право реєстрації/перереєстрації державного майна, що перебуває в повному господарському віданні АТ «Укртрансгаз», у зв`язку з чим відсутня можливість здійснити перереєстрацію житлового будинку.

На звернення позивача до Міністерства енергетики та вугільної промисловості щодо приватизації квартири було повідомлено про те, що домоволодіння, у якому розташована квартира позивача, відноситься до об`єктів житлового фонду, що можуть бути безоплатно передані в комунальну власність згідно з Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», також було роз`яснено, що для вирішення питання безоплатної передачі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у комунальну власність, АТ «Укртрансгаз» має надати Міністерству документи, визначені Законом, які будуть розглянуті у встановленому законодавством порядку.

Після неодноразових звернень позивача в 2019 році почався процес підготовки до передачі житлового будинку у власність громади Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області.

12 червня 2019 року на шостій сесії Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області 7 скликання було розглянуто клопотання начальника Бердичівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Красилівського промислового майданчика філії УМГ «Київтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» та винесено рішення відповідно до якого надано згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади Ямпільської селищної ради державне майно: домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке було направлено начальнику Бердичівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Красилівського промислового майданчика філії УМГ «Київтрансгаз» АТ «Укртрансгаз».

Після винесення рішення Ямпільською селищною радою та направлення його до Бердичівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Красилівського майданчика філії УМГ «Київтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» (на той час балансоутримувача будинку), всупереч очікувань позивача, жодних зрушень щодо переведення квартири АДРЕСА_2 з відомчого фонду в житловий фонд для подальшого надання позивачу та його сім`ї можливості її приватизації, як особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи, не було, а тому в липні 2020 року позивач звернувся з проханням до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України перевірити стан виконання виданого ними доручення щодо передачі квартири на баланс Ямпільської селищної ради для подальшої приватизації.

Відповідно до листа № 26/1.4-19.1-18532 від 13 серпня 2020 року Міністерство енергетики України повідомило позивача про те, що домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , увійшло до переліку майна, органом управління яким визначено Міністерство фінансів, та яке передано на баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи», а тому для вирішення порушеного питання запропоновано звернутися до Міністерства фінансів.

На аналогічне звернення позивача до Міністерства фінансів України, йому було надано відповідь за № 22020-12/с-2005/2220 від 22 вересня 2020 року, відповідно до якої позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви, оскільки дане майно відноситься до об`єктів права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу, приватизація і відчуження якого заборонено законодавством України, в результаті чого позивач позбавлений можливості отримати у власність виділену йому квартиру.

На даний час, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 285905924 від 22 листопада 2021 року власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 в цілому є Держава Україна в особі Міністерства фінансів України, , правовий режим майна: право господарського відання, користувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».

Позивач вважає, що виконавчий комітет Ямпільської селищної ради Шепетівського (в минулому Білогірського) району Хмельницької області неправомірно виніс рішення № 28 від 28 вересня 2000 року щодо визнання будинку оператора по АДРЕСА_3 службовим виробничим житлом в цілому, оскільки квартира в якій проживає позивач, була виділена в 1990 році йому та його сім`ї в зв`язку з переселенням з небезпечної зони біля Чорнобильської АЕС, а не як працівникові газового господарства, а тому будівля в цілому не могла бути визнана службовим житлом.

У відповідності до пунктів 10, 12 постанови Ради Міністрів УРСР, Українська республіканська рада професійних спілок, від 14 грудня 1989 року № 315, «Про додаткові заходи щодо посилення охорони здоров`я та поліпшення матеріального становища населення, яке проживає на території, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС», громадяни, які проживають у населених пунктах, в яких згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1986 року № 1006-286 і наступними розпорядженнями Ради Міністрів СРСР запроваджено обмеження споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистих підсобних господарств, а також сім`ї, які проживають в населених пунктах, визначених підпунктом 3 пункту 6 цієї постанови, та мають у своєму складі дітей віком до 14 років, вагітних жінок і осіб, яким за медичними показаннями не рекомендовано проживання в цих населених пунктах, і які виявили бажання виїхати на нове місце проживання, можуть вибрати будь-який населений пункт в межах республіки з урахуванням існуючого порядку прописки. Встановити, що вказані громадяни мають право на зарахування на квартирний облік і першочергове одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та право на позачерговий вступ до житлово-будівельних кооперативів або одержання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у відповідних населених пунктах, крім м. Києва та курортних місцевостей.

Підставою для працевлаштування та надання житла на пільгових умовах громадянам, які переселяються, є направлення встановленої форми, що видається відповідним облвиконкомом.

Отже, на час фактичного відселення це питання регулювалось законодавством СРСР та Української РСР, згідно якого підставою для працевлаштування та надання житла на пільгових умовах громадянам, які переселяються, є направлення встановленої форми, що видається відповідним облвиконкомом згідно додатків і яке було позивачем надане.

Рішення виконавчого комітету Ямпільської селищної ради від 28 вересня 2000 року № 28 щодо визнання будинку оператора службовим виробничим житлом було винесено без врахування попереднього рішення № 38 від 31 серпня 1990 року, яке є чинним.

Враховуючи вищезазначені обставини позивач вважає, що винесені рішення є неправомірними, що призвело до незаконності усіх подальших дій пов`язаних з проведенням приватизації вказаного домоволодіння в цілому, чим були порушені житлові права на приватизацію квартири, яка була виділена позивачу та його сім`ї, як таким, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року відповідача Міністерство фінансів України замінено відповідачем Міністерством енергетики України.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Орендарчук В.О. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач Ямпільська селищна рада Хмельницької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява, в якій вказується, що вимоги позивача слід задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради (а.с. 202).

Представник відповідача Міненерго Іжаківський А.О. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві (а.с. 184-188), просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Кулик О.І. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на заперечення, які викладені в поясненні по суті спору (а.с. 113-114), просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 28 вересня 2000 року № 28 будинок оператора, який побудований в АДРЕСА_3 , визнаний службовим виробничим житлом (а.с. 22).

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 27 жовтня 2011 року № 87 право власності на будинок операторів ГРС в АДРЕСА_3 загальною площею 218,1 кв. м, житловою площею 114,4 кв. м оформлено за державою Україна в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в повному господарському віданні ДК «Укртрансгаз» (а.с. 27)

Крім того, встановлено, що на даний час власником домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами), яке знаходиться по АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203), є держава Україна в особі Міністерства фінансів України, а безоплатним користувачем на праві господарського відання ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 грудня 2020 року № 238922078 (а.с. 120), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 грудня 2020 року № 239174800 (а.с. 121), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 листопада 2021 року № 285905924 (а.с. 35-37), даними копії інвентарної справи на домоволодіння, наданої на запит суду КП «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 06 травня 2022 року № 10 (а.с. 52-62), відомостями про державне майно за Формою № 2б(к) (а.с. 123-124).

Рішенням сьомої сесії 5-го скликання Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 22 березня 2007 року № 14 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок для видачі державних актів на право постійного користування» затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки ДК «Укртрансгаз» філії УМГ «Київтрансгаз» Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів НАК «Нафтогаз України» за складом угідь для надання в постійне користування загальною площею 0,1600 га, в тому числі: під забудованими землями, з яких: будівля КН 0,0233 га; під проїздами, проходами, площадками 0,1367 га (а.с. 24).

В подальшому, на підставі рішення сьомої сесії 5-го скликання Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 22 березня 2007 року № 14 для ДК «Укртрансгаз» філії УМГ «Київтрансгаз» Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів НАК «Нафтогаз України» 14 травня 2007 року був виданий державний акт серії ЯЯ № 334520 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1600 га для обслуговування адміністративних приміщень (кадастровий номер :01:006:0021), який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та щодо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05 (а.с. 25-26).

Також, встановлено, що у відповідності до направлення Ровенської обласної Ради народних депутатів від 12 січня 1990 року № 2, яке було передбачене п. 12 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 14 грудня 1989 року № 315 «Про додаткові заходи щодо посилення охорони здоров`я та поліпшення матеріального становища населення, яке проживає на території, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС» та адресоване Хмельницькому облвиконкому, позивач ОСОБА_1 з членами його сім`ї ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) був направлений (переселений) з смт. Володимирець Ровенської області для працевлаштування та забезпечення житлом (а.с. 14).

При цьому, у вищевказаному направленні від 12 січня 1990 року № 2 обумовлено, що позивач ОСОБА_1 з членами його сім`ї мають право на пільги, передбачені п. 10 та п. 12 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 14 грудня 1989 року № 315.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 з 25 січня 1990 року був призначений на посаду художнього керівника в колгоспі «Червона зірка», а з 24 січня 1991 року переведений на посаду техніка-наладчика по газу в цьому ж в колгоспі «Червона зірка» (після перейменування: агрофірма «Колос», ТзОВ «Колос»), де працював до 07 квітня 2001 року, тобто до дня звільнення та переходу на роботу в Красилівське лінійне управління магістральних газопроводів УМГ «Київтрансгаз», в якому працював до 01 березня 2019 року, з 01 березня 2019 року працював оператором газорозподільної станції ГРС Ямпіль дільниці служби газорозподільних станцій Красилівського промислового майданчика Бердичівського ЛВУМГ, з 03 липня 2019 року працював оператором газорозподільної станції ГРС Ямпіль дільниці служби газорозподільних станцій Красилівського промислового майданчика в порядку переведення з філії «Оператор ГТС України» АТ «Укртрансгаз» (а.с. 16-19).

У відповідності до законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, а саме відповідно до ст. ст. 120, 121 ЖК України (в редакції до 01 січня 1993 року), в будинках, що належать колгоспам, включення жилих приміщень до числа службових і встановлення переліку категорій працівників, яким можуть надаватися такі приміщення, провадяться за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої організації.

При цьому, згідно ст. 122 ЖК України (в редакції до 01 січня 1993 року) на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Також, в силу положень ст. 52 ЖК України (в редакції до 01 січня 1993 року) жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надавалися громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Так, з довідки Ямпільської селищної ради Хмельницької області від 09 лютого 2022 року № 268/02-29 та архівного витягу з протоколу засідання правління колгоспу «Червона зірка» від 31 березня 1990 року № 3, виданого архівним відділом Білогірської районної державної адміністрації від 17 липня 2018 року № 04-06/169, слідує, що 31 березня 1990 року на засіданні правління колгоспу «Червона зірка» смт. Ямпіль було задоволено заяву ОСОБА_1 про надання йому житлової площі, в зв`язку з тим, що сім`я останнього проживала в зоні високої радіоактивності Чорнобильської АЕС (а.с. 15, 20).

Згідно довідки Ямпільської селищної ради Хмельницької області від 17 січня 2022 року № 81/02-25 інформація щодо перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку в Ямпільській селищній раді не збереглася (а.с. 42).

Суд зауважує, що п. 10 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 14 грудня 1989 року № 315 «Про додаткові заходи щодо посилення охорони здоров`я та поліпшення матеріального становища населення, яке проживає на території, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС», на який позивач посилається при обґрунтуванні позовних вимог і на підставі якого громадяни мали відповідні пільги на зарахування на квартирний облік і першочергове одержання жилих приміщень, втратив чинність на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 21 травня 1990 року № 115.

Разом з тим, як вбачається з архівного витягу з рішення виконавчого комітету Ямпільської селищної Ради народних депутатів від 31 серпня 1990 року № 38, виданого архівним відділом Білогірської районної державної адміністрації від 17 липня 2018 року № 04-06/170, позивачу ОСОБА_1 в смт. Ямпіль виділено квартиру в будинку операторів газового господарства (без прив`язки до будь-якої вулиці, номеру будинку та номеру квартири) (а.с. 21).

На підставі відношення ТзОВ «Колос», рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 28 вересня 2000 року № 28 будинок оператора в АДРЕСА_3 визнано службовим виробничим житлом (а.с. 22).

В подальшому, 14 лютого 2003 року виконавчим комітетом Ямпільської селищної Ради народних депутатів Білогірського району Хмельницької області (так слідує із відтиску печатки), позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї був виданий ордер на житлове приміщення серії ХМО № 043183 на право зайняття житлового приміщення житловою площею 87,4 кв. м у відомчій квартирі АДРЕСА_2 , підстава видачі ордера рішення Ямпільської селищної ради від 31 серпня 1990 року № 38 (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, невизнання або оспорювання відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи житлове законодавство, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, а також надаючи оцінку доказам, які надані позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що будинок оператора, який побудований в АДРЕСА_3 , рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 28 вересня 2000 року № 28 був правомірно визнаний службовим виробничим житлом, право власності на який в подальшому оформлене за державою Україна в особі Міністерства фінансів України.

Більше того, суд не погоджується з доводами позивача, що вищевказане житло йому було надане не як працівнику колгоспу «Червона зірка», а як особі, яка переселена з території, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки усі рішення, які приймалися на той час колгоспом «Червона зірка» та органом місцевого самоврядування задля працевлаштування та забезпечення житлом ОСОБА_1 , були пов`язані з працевлаштуванням та характером його трудових відносин з вказаним господарством.

Окрім того, суд приходить до такого висновку, оскільки п. 10 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 14 грудня 1989 року № 315, на підставі якого позивач мав відповідні пільги на зарахування на квартирний облік і першочергове одержання жилого приміщення, на момент прийняття рішення виконавчим комітетом Ямпільської селищної Ради народних депутатів від 31 серпня 1990 року № 38 про виділення позивачу квартири в будинку операторів газового господарства, втратив чинність на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 21 травня 1990 року № 115.

Таким чином, оглянутими та дослідженими в судовому засіданні документами, які зібрані та подані позивачем на підтвердження обґрунтування своїх позовних вимог, не підтверджуються факти неправомірності ухвалення органом місцевого самоврядуванням рішень від 28 вересня 2000 року № 28 та від 27 жовтня 2011 року № 87, а також похідних від них дій, таких як видача державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та державна реєстрація права власності на нерухоме майно за державою Україна в особі Міністерства фінансів України.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, не приймає визнання позову відповідачем Ямпільською селищною радою Хмельницької області (а.с. 202), оскільки таким визнанням порушуються вимоги чинного законодавства та права інших осіб.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягуються (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ямпільської селищної ради Хмельницької області, Міністерства енергетики України, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», про скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на домоволодіння з одночасним припиненням права власності, визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення 29 вересня 2022 року.

Суддя О. І. Давидюк