РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (адреса: АДРЕСА_1 ), зацікавлені особи: комунальне підприємство «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцього району Полтавської області /далі - Комунальне підприємства/ (адреса: 39610, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, буд. 32), Департамент житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області /далі - Департамент/ (адреса: 39600, м. Кременчук, вул. Перемоги, 2), ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / (адреса: АДРЕСА_2 )), про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

02.12.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 02.12.2021, за підписом позивача, в якій він просить суд встановити факт належності заявнику ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1996, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів, на квартиру АДРЕСА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 09.12.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2021 справу передано за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21.02.2022 справу передано за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11.04.2022 справу направлено до Солом`янського районного суду міста Києва для розгляду за відомим зареєстрованим місцем проживання заявника.

Всі зазначені ухвали в установленому законом порядку не оскаржувались та набрали законної сили.

01.06.2022 справа разом з супровідним листом Автозаводського районного суду міста Кременчука від 18.05.2022 надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 07.06.2022 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 09.06.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2021 справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження у судовому засіданні на 21.07.2022.

Щодо явки учасників провадження у судове засідання та процесуальних заяв у справі

В матеріалах справи наявна заява заінтересованої особи - ОСОБА_2 , датована 02.12.2021, за підписом останнього про розгляд справи за його відсутності. При цьому зазначено, що він проти заяви його брата - ОСОБА_1 не заперечує (а.с. 12).

Також, в матеріалах справи наявна заява заінтересованої особи - ОСОБА_3 датована 02.12.2021, за підписом останньої про розгляд справи за її відсутності. При цьому зазначено, що вона проти заяви її сина - ОСОБА_1 не заперечує (а.с. 15).

06.07.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява заявника ( ОСОБА_1 ), датована 06.07.2022, про розгляд справи за його відсутності в якій зазначається про підтримання вимог та доводів заяви.

14.07.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява заінтересованої особи - КП «Квартирне управління», датована 13.07.2022, про розгляд справи за відсутності його представника.

18.07.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява заінтересованої особи - Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про розгляд справи без участі представника Департаменту.

Враховуючи викладене, суд дійшов за можливе, проводити розгляд справи за наявними матеріалами у відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Доводи заяви

Заява обґрунтована тим, що заявникові ( ОСОБА_1 ) на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1996, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів.

Заявник вказує, що він разом із співвласниками квартири звернулись до Департаменту центр надання адміністративних послуг у м. Кременчуці для того щоб зареєструвати (прописати) у належну їм квартиру родича, але отримав відмову через те, що в свідоцтві про право власності на квартиру неправильно написано прізвища.

Так, вказується, що відповідно до свідоцтва про право власності на зазначену квартиру прізвище зазначено ОСОБА_1 , а згідно з паспортом НОМЕР_1 , що виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 11.06.2008 прізвище заявника зазначено ОСОБА_1 .

Заявник зауважує, що він разом із співвласниками квартири звернулись із заявою до КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, які діють за договором дорученням від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, з проханням внести зміни в свідоцтво про право власності на житло та отримали відповідь за № 01-12/486 від 05.10.2021 в якій їм відмовлено у внесенні змін до свідоцтва про право власності та надано роз`яснення, вимог ст. 315 ЦПК України, про те, що справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, розглядаються судом.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

За змістом засвідченої копії свідоцтва про право власності виданого 11.06.1996 управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської ради народних депутатів вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с. 8 та зворотній бік такого а.с.).

Як вбачається з додатку до розпорядження Кременчуцької міської ради від 18.02.2016 «Про перейменування вулиць, провулків, тупиків, проїздів, парків та скверів міста Кременчука», нова назва АДРЕСА_3 - АДРЕСА_2.

До матеріалів справи заявником долучено відповідь КП «Квартирне управління» від 05.10.2021 на звернення ОСОБА_3 про те, що внесення змін до свідоцтва про право власності на житло, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської ради народних депутатів в частині зміни прізвища ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на « ОСОБА_1 » розглядаються судом (а.с. 9).

Зі змісту засвідченої копії довідки КП «КМ БТІ» Кременчуцької міської ради від 28.09.2021 виданої ОСОБА_3 вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с. 11).

Також, до матеріалів справи заявником долучено засвідчені копії власного паспорту та картки фізичних осіб-платників податків (а.с. 6, 7), а також заінтересованих осіб, зокрема: ОСОБА_3 (а.с. 16, 17), ОСОБА_2 (а.с. 13, 14) зі змісту яких вбачається, що прізвищем останніх є саме « ОСОБА_1 ».

Ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду

Наразі Департамент центру надання адміністративних послуг у м. Кременчуці відмовляє заявнику в реєстрації місця проживання його родича у кв. АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право власності неправильно зазначено прізвище власників квартири: « ОСОБА_1 », замість « ОСОБА_1», зазначеного в паспортах власників.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Суд враховує в якості консультативних роз`яснення, викладені у в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», за змістом якого при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Суд враховує в якості консультативних роз`яснення, викладені у листі Верховного Суду України 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де зазначено, що громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Свідоцтво про право власності на житло є документом, який підтверджує виникнення права власності на квартиру.

Встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги.

Вбачається, що помилка у написанні прізвища власників у свідоцтві (« ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ») є результатом технічної помилки при оформлені тексту свідоцтва про право власності на житло: не було здійснено звірку з паспортними даними.

Згідно з ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Факт належності вказаного правовстановлюючого документа заявнику стверджується співпадінням інших особистих даних зазначених у свідоцтві на право власності та інших документах, наданих заявником, а саме паспортів громадян України, ідентифікаційних кодів, які додані до матеріалів справи та в яких збігається ім`я та по батькові, проте не збігається одна літера прізвища (« ОСОБА_1» - в паспортах, « ОСОБА_1» - в свідоцтві), що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять достатню інформацію для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

При цьому, суд враховує, що метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права власності на належне житло, при цьому в іншому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа заявник не має можливості, остільки вирішення питання приведення його у відповідність наразі за діючим законодавством вбачається лише у судовому порядку.

З врахуванням наведеного, а саме встановлення та підтвердження належними доказами факту належності заявнику зазначеного документа, заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 76-81, 263-265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: комунальне підприємство «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцього району Полтавської області, Департамент житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) правовстановлюючого документа: свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1996, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів, на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Л. Зуєвич