02.09.2022 Єдиний унікальний номер 205/5539/22
Номер провадження: 2/205/2610/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко Вікторія Геннадіївна, про визнання договору дарування частини квартири недійсним, про зобов`язання скасування права власності на частину квартири та визнання права власності на частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко Вікторія Геннадіївна, про визнання договору дарування частини квартири недійсним, про зобов`язання скасування права власності на частину квартири та визнання права власності на частину квартири.

Фактично матеріали вказаного провадження були передані судді із канцелярії суду 01 вересня 2022 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за вказаним позовом, суддя дійшов висновку, що таку позовну заяву слід залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України.

1. Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В даному випадку, оглядом матеріалів позову було встановлено, що до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору позивачем за звернення до суду із вказаним позовом.

Зі змісту самого позову вбачається, що ОСОБА_1 такий збір не сплачувався із посиланням на пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Суд вказує із цього приводу, що дійсно статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені відповідні пільги щодо звільнення від сплати судового збору. Зокрема, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Одночасно із чим у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Таким чином, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу саме як учасника бойових дій.

Отже, під час вирішення питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» враховується предмет та підстави позову, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статті 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19,постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17.

В даному випадку у своєму позові позивач просить суд визнати договір дарування частини квартири недійсним, зобов`язати скасувати право власності на частину квартири та визнати право власності на частину квартири. Вочевидь, підстави та предмет такого позову не пов`язані з соціальним захистом позивача, як учасника бойових дій. Таким чином, в силу наведених норм закону, позивач не може бути звільненим від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову. Саме тому судовий збір в даному випадку таким учасником справи повинен бути сплачено на загальних підставах.

Вказана позовна заява одночасно місить, як дві вимоги немайнового характеру (про визнання недійсним договору дарування частини квартири та зобов`язання скасування реєстрації права власності) , так і вимогу майнового характеру (про визнання права власності на частину квартири).

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими як для позовних заяв майнового так і немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року встановлено у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку із чим позивачу задля усунення недоліків позовної заяви слід сплатити судовий збір у наступному розмірі: 1) за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 1% від ціни позову 2) окремо за кожну з двох позовних вимог немайнового характеру (992 грн. 40 коп. + 992 грн. 40 коп.), та надати суду відповідні докази у вигляді платіжних документів, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя також роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко Вікторія Геннадіївна, про визнання договору дарування частини квартири недійсним, про зобов`язання скасування права власності на частину квартири та визнання права власності на частину квартири залишити без руху.

2. Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, але не пізніше 10 (десять) днів із дня отримання ним копії ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, така позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В. Мовчан