Справа № 445/1164/21
провадження № 2/445/59/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.

секретаря судового засідання Бездєтко М.П.

з участю представника позивача Левицької В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне некомерційне підприємство "Золочівська центральна районна лікарня" Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування,-

в с т а н о в и в:

перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області Байса М. звернулася до суду в інтересах держави в особі Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне некомерційне підприємство" Золочівська центральна районна лікарня" Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути кошти в сумі 37104,93 грн. з відповідача на користь Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, які були витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

В обгрунтування позову вказує, що відповідач ОСОБА_1 22.04.2020 року близько 04 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Тернопіль-Львів-Рава-Руська, траса М-09 на 45 км+900 м дороги, в с.Плугові Золочівського району Львівської області, порушив вимоги Р. 1 п. 1.5; Р. 2 п. 2.3б; Р.2п.2.9а; Р.12 п.п.12.1,12.9б; Р.13 п.13.1 вимоги дорожнього знаку 3.29.Р33 "Дорожні знаки" та вимоги Р.34 "Дорожня розмітка" п.1.1 чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху, проігнорував дорожні знаки, дорожню розмітку, які знаходилися у напрямку його руху, не дотримався безпечного інтервалу, не змінюючи напрямку руху, перетнув вузьку лінію дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, допустив наїзд автомобіля із дороги на ліве узбіччя і далі за його межі, в подальшому зіткнувся із бетонною основою тунелю, створивши загрозу життю та здоров`ю пасажира автомобіля- ОСОБА_2 , який, внаслідок ДТП, отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з пошкодженням печінки, внутрішньо-червну кровотечу, закритий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 22.09.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правовпорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Згідно інформації КНП "Золочівська ЦРЛ" Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області,

ОСОБА_2 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні КНП "Золочівська ЦРЛ" з 22.04.2020 року по 15.05.2020, де йому було проведено хірургічну операцію та надано лікування. Вартість лікування ОСОБА_2 у КНП "Золочівська ЦРЛ" становить 37104,93 грн. Виходячи із змісту ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Зважаючи на те, що Золочівська центральна районна лікарня є комунальним некомерційним підприємством Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять із місцевого та обласного бюджету, а неповернення таких винною особою призводить до ненадходження коштів до бюджету, Золочівська міська рада, як уповноваджений державою орган на здійснення функцій у спірних правовідносинах, не зверталася та не буде звертатися до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів до бюджету, що були витрачені на лікування потерпілого, тому Золочівська окружна прокуратура Львівської області, в порядку ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", з метою захисту інтересів держави, звернулася з даним позовом.

Представник позивача - прокурор Золочівської окружної прокуратури Львівської області - Левицька В.Р. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи - КНП "Золочівська ЦРЛ" в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час судового розгляду справи. Правом на відзив не скористався.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно вироку Золочівського районного суду Львівської області від 22.09.2020 року, ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правоворушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без позбавлення права керування. На підстав ст.75 КК України, ОСОБА_1 встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Згідно листа директора КНП "Золочівська ЦРЛ" Самчкуашвілі Г., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на лікуванні у реанімаційному відділенні, у хірургічному відділенні №1 КНП "Золочівська ЦРЛ" з 22.04.2020 року по 15.05.2020 року. Вартість ліжко-днів лікування гр. ОСОБА_2 становить 33721,43 грн., витрати на ліки - 3383,50 грн. Відшкодування коштів на лікування ОСОБА_2 на рахунок КНП "Золочівська ЦРЛ" не надходили.

Згідно листа Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області від 30.04.2021 року №518/04, підтверджується, що витрати, понесені КНП "Золочівська ЦРЛ" на лікування гр. ОСОБА_2 , не відшкодовані.

Відповідно до статті 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного у скоєнні злочину з потерпілим є нереабілітуючою підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" , прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення, загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету.

Відповідно до п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки фінансування закладів охорони здоровя здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоровя.

Згідно Статуту КНП "Золочівська ЦРЛ", затвердженого рішенням Золочівської міської ради №96 від 15.01.2021 року, КНП "Золочівська ЦРЛ" є амбулаторним та лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає первинну медичну допомогу та послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством

України та Статутом. Майно підприємства є комунальною власністю Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області. Підприємство створене на базі відокремленої частини спільної власності територіальних громад Золочівського району Львівської області. Органом управління КНП "Золочівська ЦРЛ" є Золочівська міська рада.

Відповідно до п. п. а) п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У звя`зку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян. У разі стягнення коштів з відповідача, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно зі статтею 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11,13, 141, 246, 258, 259, 263-265, 272, 273,280 ЦПК України, ст. 999, 1206 ЦК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (рахунок НОМЕР_2 , МФО 325796, ), кошти в сумі 37 104,93 грн. (тридцять сім тисяч сто чотири гривні 93 коп.), витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. В. Бакаїм