Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1955/22
Номер провадження2/711/1533/22
РІШЕННЯ
26 липня 2022 року Придніпровський районний суд міста Черкаси
у складі: головуючого судді Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання Зайцевої О.І.
за участю позивача ОСОБА_1
відповідачки ОСОБА_2
представника відповідачки ОСОБА_3
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення суду від 27.03.2012 року призначено сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2008 р.н. в розмірі 1/4 частини всих видів заробітків та доходів.
Керуючись даним рішенням суду, він щомісячно сплачує аліменти за основним і єдиним місцем працевлаштування в розмірі ј заробітку.
Крім того, вказує, що він отримав рішення суду по справі № 711/485/22 від 28 березня 2022 року про сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2016 р.н. в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків та доходів.
Враховуючи вищевикладене, призначений розмір виплат аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей значно перевищує 1/2 частину його доходу.
Просить встановити суму виплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2008 р.н., та ОСОБА_6 , 2016 р.н., в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів порівно на двох дітей.
25 травня 2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, в зв`язку з наданням позивачу для виправлення недоліків позовної заяви.
07 червня 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Зазначив, що у нього на даний час є дружина і 58 % від отриманої заробітної плати він сплачує аліменти на утримання двох дітей. Йому немає за що утримувати свою сім`ю.
Відповідач ОСОБА_2 та адвокат Нестерко І.О., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні. Вказали,що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки встановлено збільшення доходів ОСОБА_1 . А тому, просять відмовити в задоволенні позову.
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. В телефонному режимі повідомила, що не заперечує проти задоволення позову.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 2/2314/1647/2012 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особистий рахунок дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 27.03.2012 і до повноліття.
На підставі даного виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/2314/1647/2012 01.08.2016 державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження № 51813801 з примусового виконання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини щомісячно.
Також, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 березня 2022 року по справі № 711/485/22 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2022 і до досягнення дитиною повнолітття.
Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язано їх зі способом присудження.
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно з яким внесено зміни до СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитиниплатника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В судовому засіданні, встановлено, що 22 листопада 2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 200, 00грн. щомісячно до повноліття дитини.
Тобто, в судовому засіданні встановлено, що позивач не належним чином виконує рішення суду та не в повній мірі сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , в зв`язку з чим має заборгованість по сплаті аліментів, дитина перебуває на утриманні матері ОСОБА_2 .
Відповідно до Довідки про доходи № 28 від 23.05.22, виданої КП «Черкаськеексплуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» ЧМР, ОСОБА_1 працює в КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» ЧМР та за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року загальна сума доходу ставить 103512 грн. 65 коп. (без урахування аліментів).
Враховуючи той факт, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували обставини неможливості сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану (працює та має стабільний дохід), суд приходить до висновку що позивач ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/2314/1647/2012.
Відповідач ОСОБА_2 не погоджується на зміну розміру аліментів.
Крім того, на думку суду, факт того, що позивач є батьком двох неповнолітніх дітей, які проживають окремо зі своїми матерями, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
А тому, в частині позовної вимоги про зміну розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно відмовити.
Що стосується позовної вимоги про зміну розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 суд зазначає наступне.
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення позову (в телефонному режимі) та той факт, що вона не зверталася до органів виконавчої служби з виконавчим листом про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.
На підставі вищевикладеного те керуючись ст. ст. 180-183, 184, 192 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про прожитковий мінімум», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 7, 12, 17,18, 76, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.
Решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29 липня 2022 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб