ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/53/21

Провадження № 22-ц/4820/1329/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника апелянтів,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Земельно-аграрний центр «Карат», Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про скасування рішення міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування записів про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Андрощук Є.М. від 24 травня 2022 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказували, що рішенням Старокостянтинівської міської ради від 25.10. 2019 року №20 п. 2/37VII надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:018:0125.

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 03.07.2020 року №10 п. 13/41/VII затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 1000 кв.м (кадастровий номер :06:018:0125 на дві земельні ділянки площами 700 кв.м (кадастровий номер :06:018:0149) та 300 кв.м (кадастровий номер :06:018:0148); передано безкоштовно у власність ОСОБА_3 ділянку площею 700 кв.м, кадастровий номер :06:018:0149, що розташована по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних будівель; залишено ділянку площею 300 кв.м (кадастровий номер :06:018:0148) у віданні міської ради.

Вказані рішення прийняті міською радою з порушенням закону і порушують право позивачів, що є підставою для їх скасування та визнання недійсним договору.

На підставі рішення Старокостянтинівської міської ради № 272 від 14.06.2012 року ОСОБА_3 виділено у самостійний об`єкт землекористування земельну ділянку площею 1000 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , якій в подальшому присвоєно кадастровий номер :06:018:0125.

В подальшому рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 05 лютого 2015 року (справа №683/2496/14-ц) визнано недійсним п.6 рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №272 від 14.06.2012 року про виділення в самостійний об`єкт землекористування земельної ділянки площею 1000 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .

Цим судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку спадкування набули право власності на частки (відповідно 49/100 та 51/100) в будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 - право власності в порядку спадкування на 43/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_3 . Ці два житлові будинки фактично знаходяться на єдиній земельній ділянці площею 0,21 га. Відповідно позивачі та ОСОБА_3 зберігають право користування земельними ділянками площею по 0.07 га кожному, що перейшло до них від спадкодавців.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2019 року у справі №683/1738/19 скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,10 га кадастровий номер :06:018:0125, розташовану по АДРЕСА_1 .

Держгеокадастр мав би скасувати реєстрацію земельної ділянки :06:018:0125 на виконання цього судового рішення. Юридично - ця земельна ділянка припинила своє існування, і міська рада та ОСОБА_3 , який не є її власником, не мали законних підстав на її поділ.

Схема сформованої в порядку поділу земельної ділянки не погоджена з позивачами як суміжними землекористувачами, що порушує їхні права, оскільки під час виготовлення технічної документації визначено межі земельної ділянки за рахунок земель спільного користування позивачів, на якій розташовані дерев`яна альтанка та теплиця позивачів.

На підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2020 року ОСОБА_3 відчужив цю ділянку ОСОБА_4 і зареєстровано його право власності.

Відтак наявні підстави для скасування записів про право власності №37818468, №38123958 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно.

Для відновлення порушених прав позивачів є необхідним також скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровим номером :06:018:0149, площею 0,07 га та з кадастровим номером :06:018:0148, площею 0,03 га, що дасть змогу позивачам сформувати і приватизувати земельні ділянки в тому вигляді і розмірі, які надавалися в користування їхнім батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі протоколу №2 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» с. Сахнівці від 09.07.1987 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської Ради народних депутатів 18.07.1987 року в межах фактичного використання.

З цих підстав позивачі просили скасувати рішення Старокостянтинівської міської ради від 25.10.2019 року №20 п.2/37/VІІ, від 03.07.2020 року №10 п.13/41/VІІ, визнати недійсним договір купівлі-продажу №1422 від 10.09.2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0149 площею 0.07 га, укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасувати запис про право власності ОСОБА_3 № НОМЕР_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0149, скасувати запис про право власності ОСОБА_4 №37818468 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0149, скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровим номером :06:018:0149 площею 0,07 га, з кадастровим номером :06:018:0148 площею 0,03 га.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов. На думку апелянтів, хибними є висновки суду про законність передачі міською радою ОСОБА_3 земельної ділянки площею 700 кв.м з кадастровим номером :06:018:0149 та недоведеність порушення прав позивачів. Оскаржувані рішення міської ради впливають на порушення права позивачів на безоплатну приватизацію земельних ділянок площею по 700 кв.м для обслуговування належних їм житлових будинків по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . Суд не взяв до уваги рішення Старокостянтинівського районного суду від 31.07.2019 року у справі №683/1738/19, яким скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,10 га кадастровий номер :06:018:0125, по АДРЕСА_1 . Тобто, на підставі зазначеного судового рішення ця земельна ділянка (кадастровий номер :06:018:0125) припинила своє існування, що виключає її поділ за рішенням Старокостянтинівської міської ради. Проте ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не скасував реєстрацію цієї земельної ділянки на підставі судового рішення від 31.07.2019 року. Державну реєстрацію цієї земельної ділянки скасовано на підставі технічної документації про поділ земельної ділянки.

Судом також не враховано обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 05.02.2015 року у справі №683/2496/14-ц. Цим рішенням встановлено, що позивачі зберігають право користування земельною ділянкою площею 0,14 га (по 0,07 га кожному), що надавалася їх спадкодавцям ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а відповідач ОСОБА_3 зберігає право користування земельною ділянкою, що рахувалася за його матір`ю ОСОБА_7 0,07 га.

Вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки №1422 від 10.09.2020 року є похідною від попередніх вимог. Скасування державної реєстрації земельної ділянки тягне за собою недійсність договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначає, що не приймало рішень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та передачі її у приватну власність. Просить справу розглядати без участі представника та покладається на думку суду по суті спору.

У відзиві ОСОБА_4 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін. Позивачі не довели, що виділення земельної ділянки площею 0,07 га ОСОБА_3 порушує їхні права, як і незаконність оскаржуваних рішень міської ради.

В засіданні апеляційного суду представник апелянтів підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Старокостянтинівська міська рада у поданих заявах просили розглядати справу за їх відсутності.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належав на праві спільної часткової власності житловий будинок по АДРЕСА_4 . В подальшому на підставі договору про поділ в натурі нерухомого майна від 16.11.2020 року № 1872 цей будинок поділено між ними в натурі і 29.12.2020 року зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_6 за ОСОБА_1 , на житловий будинок АДРЕСА_7 - за ОСОБА_2 .

Відповідачу ОСОБА_3 належала 43/100 частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , яку в подальшому було виділено в окреме домоволодіння та присвоєно адресу АДРЕСА_1 .

Зазначені житлові будинки фактично розташовані на земельній ділянці площею 0,21 га, яка перебувала в користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішенням Старокостянтинівської міської ради №272 від 14.06.2012 року виділено у самостійний об`єкт землекористування земельну ділянку площею 1000 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер :06:018:0125.

Рішенням Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2015 року у справі №683/2496/14-ц визнано недійсним п.6 рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №272 від 14.06.2012 року про виділення в самостійний об`єкт землекористування земельної ділянки площею 1000 кв.м за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зберігають право користування земельною ділянкою площею 0.14 га - по 0.07 га кожному, і ОСОБА_8 зберігає право користування земельною ділянкою площею 0.07 га.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2019 року у справі №683/1738/19 скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :06:018:0125, розташовану по АДРЕСА_1 .

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 03.07.2020 року №10 п.1341/VІІ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 1000 кв.м кадастровий номер :06:018:0125 на дві земельні ділянки площею 700 кв.м кадастровий номер :06:018:0149 та площею 300 кв.м кадастровий номер :06:018:0148 і передано безкоштовно у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 700 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , а земельну ділянку площею 300 кв.м залишено у віданні міської ради.

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2020 року відчужив ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер :06:018:0149 площею 0,07 га за адресою АДРЕСА_1 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Старокостянтинівської міської ради про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,07 га не суперечить закону, а позивачі не довели факт порушення їх прав як користувачів земельної ділянки площею 0,14 га внаслідок прийняття оскаржуваних рішень та передачі ОСОБА_3 цієї земельної ділянки. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,07 га ОСОБА_3 , оскільки цей договір не був предметом дослідження в суді.

Доводи апеляційної скарги про незаконність передачі міською радою ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,07 га з кадастровим номером :06:018:0149 є безпідставними.

Так, згідно з ч.ч.1-3 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (пункт а).

За змістом ч.ч.1-2 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Рішенням Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2015 року у справі №683/2496/14-ц дійсно встановлено, що як позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , так і відповідач ОСОБА_3 із ділянки площею 0,21 га мають право користування земельними ділянками по 0,07 га кожний.

Отже, відповідно до ч.ч.1-3 ст. 116, ч.ч.1-2 ст. 118 ЗК України і позивачі, і відповідач ОСОБА_3 мають право на приватизацію земельних ділянок комунальної власності, які перебувають у їх користуванні.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.05.2015 року у справі №683/2072/13-ц скасовано рішення Старокостянтинівської міської ради № 39 від 06.07.2012 року про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 , визнано недійсним державний акт на право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку, та скасовано відповідний запис у книзі записів реєстрації державних актів.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.07.2019 року у справі №683/1738/19 скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,10 га кадастровий номер :06:018:0125, розташовану по АДРЕСА_1 .

Проте вказане судове рішення не було виконане, інформація про цю земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :06:018:0125, як об`єкт нерухомості залишалася в Державному земельному кадастрі.

За змістом ст.ст. 12, 83 ЗК України за відсутності зареєстрованих речових прав інших осіб ця земельна ділянка належить до земель комунальної власності, а отже, її належним розпорядником є Старокостянтинівська міська рада, до повноважень якої належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян.

Відтак рішення Старокостянтинівської міської ради №10 П. 13/41/VII про затвердження техдокументації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1000 кв.м, кадастровий номер :06:018:0125, на дві земельні ділянки площами 700 кв.м (кадастровий номер :06:018:0149) та 300 кв.м (кадастровий номер :06:018:0148) та передачі у власність ОСОБА_3 ділянки площею 700 кв.м, кадастровий номер :06:018:0149, по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних будівель не суперечить нормам ст.ст. 12, 40, 116, 118 ЗК України і прийнято в межах повноважень ради.

В такий спосіб відповідач ОСОБА_3 реалізував своє право на приватизацію земельної ділянки комунальної власності, яка перебувала в його користуванні, що не суперечить і рішенню Хмельницького апеляційного суду від 05.02.2015 року у справі №683/2496/14-ц, яким підтверджено право ОСОБА_3 на користування земельною ділянкою площею 0,07 га за адресою по АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувані рішення міської ради порушують право позивачів на безоплатну приватизацію земельних ділянок площею по 0,07 га для обслуговування належних їм житлових будинків, не ґрунтуються на достатніх і допустимих доказах і є безпідставними.

Так за змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з пояснень представника позивачів, представленого ним зведеного кадастрового плану ділянок (а.с.91), після передачі відповідачу у власність ділянки площею 0,07 га, у розпорядженні позивачів залишається земельна ділянка площею дещо більше 0,14 га, що дозволяє їм приватизувати земельні ділянки площею по 0,07 га для обслуговування належних їм житлових будинків по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів, що земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_3 , сформована за рахунок земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивачів і на ній розташовано дерев`яну альтанку та теплицю позивачів.

Позивачі, попри ухвалені судові рішення у справах №683/2496/14-ц, №683/2072/13-ц, з 2015 року не розробляли технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та не зверталися до міської ради щодо приватизації земельних ділянок, якими користуються.

Посилаючись на наявність земельного спору щодо меж землекористування сторін, позивачі не довели, що зверталися за врегулюванням цього спору і встановленням меж їх земельних ділянок в натурі до Старокостянтинівської міської ради як належного органу відповідно до ч.3 ст. 158 ЗК України, а рада приймала відповідні рішення.

В свою чергу, формування та державна реєстрація земельної ділянки площею 0,03 га (кадастровий номер :06:018:0148) цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, що перебуває у комунальній власності, не перешкоджає приватизації цієї ділянки тим з позивачів, у чиєму фактичному користуванні вона перебуває.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про порушення прав позивачів внаслідок прийняття оскаржуваних рішень та реєстрації земельних ділянок, права власності на них.

З врахуванням цього не мають істотного значення і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк