Провадження № 2/591/419/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю секретаря Бабич Ю.О., захисника Скородєда С.І., володільця майна ОСОБА_1 , слідчого Семеняко Є.Ю., розглянувши клопотання захисника Скородєда Сергія Івановича в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню,

В С Т А Н О В И В :

Захисник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке він та володілець майна підтримали та мотивували тим, що 22 липня 2022 року Зарічним районним судом м. Суми було накладено арешт на автомобіль, який раніше був вилучений під час огляду місця події. На думку заявників, потреба в арешті відпала, оскільки з наведеним транспортним засобом проведені слідчі дії, а позбавлення права користування наведеним майном обмежує права особи, тому просили скасувати арешт майна.

Слідчий заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи це потребами кримінального провадження, зумовленими необхідністю збереження речових доказів та призначенням експертних досліджень.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Встановлено, що 22 липня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000117 було накладено слідчим суддею арешт на автомобіль «Хюндай», р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , та який був вилучений під час огляду місця події 20 липня 2022 року за фактом ДТП за участю наведеного автомобіля, під час якої загинув пішохід ОСОБА_2 .

Підтвердження закінчення досудового розслідування по наведеному провадженню, суду надано не було.

На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.

З досліджених матеріалів вбачається, що вилучення зазначеного майна та накладення арешту на нього вмотивовувалось в першу чергу необхідністю збереження речових доказів, але на думку суду заявником в достатній мірі не обґрунтовано того, що вилучене майно, в розумінні ст. 98 КПК України, втратило своє доказове значення в справі.

Це вбачається з того, що надані суду матеріали провадження, а також характеристики арештованого майна свідчать про те, що зазначений заявником автомобіль безпосередньо стосується обставин справи за фактом ДТП, досудове розслідування стосовно якого триває, а участь автомобіля в пригоді залишає на ньому певні сліди, які є невід`ємними від нього, що виключає втрату значення для справи цього майна, оскільки воно є джерелом доказів і в подальшому не виключається можливість повторного його дослідження, а також необхідність пред`явлення суду, тому в задоволенні клопотання належить відмовити.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що потреби кримінального провадження, зокрема, які зумовлюють необхідність збереження в належному стані речових доказів (враховуючи невід`ємність пошкоджень від самого майна) та можливість їх повторного дослідження в подальшому, переважають над особистими потребами особи, а передача особі такого майна та можливе його використання не гарантують в повній мірі збереження в належному стані доказу, з огляду на що в тому числі і непереконливим є посилання на введений в країні воєнний стан як на підставу для скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника Скородєда Сергія Івановича в інтересах ОСОБА_1 , про скасування арешту майна (автомобіля «Хюндай», р.н. НОМЕР_1 ) по кримінальному провадженню № 0000117, відмовити.

Ухвала не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя О.В. Сибільов