Справа № 216/1140/21
провадження 2/216/540/22
РІШЕННЯ

іменем України

22 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого-судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Платинум Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що 01.09.2008 між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №500163667, згідно з яким отримала кредит у розмірі 1231,00 дол. США. Відповідно до умов договору датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної вигоди та надання виписок/інформації/ за рахунком є 01.09.2009.

26 лютого 2021 року позивач дізналася, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О., знаходиться виконавче провадження №64509845 з примусового виконання виконавчого напису №2178, вчиненого 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення заборгованості з (Мяч) ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» в розмірі 7661,77 грн., копію якого на електронну адресу 02.03.2021 позивачу було надіслано приватним виконавцем за її заявою.

З виконавчого напису позивач дізналася, що правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Альфа-Банк» на підставі Договору факторингу, право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи». Згідно з договором факторингу №2012/2-1/1 від 18 грудня 2012 року, укладеному між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за Кредитним договором №500163667 від 01.09.2008, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно з договором факторингу №0104/2020 від 01.04 2020, укладеним між ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за Кредитним договором №500163667від 01.09.2008, укладеним з ПАТ «Альфа Банк» було відступлено ТОВ «Платинум Фінанс».

Позивач вважає, що виконавчий напис №2178 вчинений з порушенням діючого законодавства, тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Так, за виконавчим написом приватного нотаріуса Буждиганчук Є.Ю. сума заборгованості складає 7661,77 грн., без розрахунку заборгованості.

Крім того, в даному виконавчому записі зазначено «строк, за який проводиться стягнення: 06.05.2009 по 15.04.2020».

Також, приватний нотаріус вчинила виконавчий напис на борговому документі без наявності доказів безспірності заборгованості та з пропуском строку позовної давності.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню вказаний виконавчий напис нотаріуса та закрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису.

Позивач, який належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача та треті особи про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін судом повідомлялися належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, відповідач в установлений судом строк, не надав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не надав до суду відзив на позовну заяву. З боку третіх осіб письмових пояснень по суті позову до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 03.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2178, про стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості за кредитним договором №500163667 від 01.09.2008, в сумі 7661,77 грн та плати за вчинення виконавчого напису, що підтверджується копією виконавчого напису.

На підставі зазначеного виконавчого напису 16.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. відкрито виконавче провадження ВП №64509845, що підтверджується копію постанови.

Постановою приватного виконавця від 22.02.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав, шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником, що визначено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У позові позивач заперечує проти суми заборгованості за кредитним договром, розрахунок заборгованості відсутній, окрім цього вважає, що виконавчий напис, у порушення вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п. 284 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», здійснений без з`ясування факту безспірності вимог стягувача.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція зазначена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа №754/9711/14-ц.

Отже в ході судового розгляду відповідачем не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що стягувачем надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, зокрема, оригінал кредитного договору та виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором, також не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною, у зв`язку з цим позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд не має права зобов`язувати посадових осіб органів виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватись лише державним або приватним виконавцем або відповідною посадовою особою виконавчої служби, інакше це буде втручанням суду у дискреційні повноваження державного або приватного виконавця.

Таким чином, суд позбавлений можливості закрити виконавче провадження, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі, які складаються з судовий збору за подання позову до суду, у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року про затвердження «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», ст.ст.2, 4, 81, 82, 141, 142, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за №2178 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» заборгованості за кредитним договором №500163667 від 01.09.2008, в сумі 7661,77 грн.

У задоволенні решти вимог позову,- відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору, у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», , місцезнаходження: 02141, м. Київ, вул. Лариси Руденко, будинок 6А, офіс 525;

- треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, місцезнаходження: 03058, м. Київ, вул. Тараса Шевченко, буд. 38, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, адреса місцезнаходження: 49005, місто Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, прим. 60, кімн. 412.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ