Справа № 749/210/22
Номер провадження 2/749/173/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 серпня 2022 року місто Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Павленко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі суду в місті Сновськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 є колишнім власником частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , яка з невідомих позивачу причин залишилася зареєстрованою у вказаному приміщенні. Власником цієї частини є позивач (квартира АДРЕСА_2 ).

Натомість, під час спроби оформити субсидію позивачем виявилось, що відповідач прописана у позивача.

З моменту набуття позивачем та її чоловіком у власність вказаної частини будинку відповідач у ньому не проживала.

Справу передано судді-доповідачу 09.06.2022 р.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 11.07.2022 р. Викликано в підготовче судове засідання відповідача ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

11.07.2022 р. від позивача надійшла заява про виклик свідків, зареєстрована за вх. № 1165.

11.07.2022 р. від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без її участі, зареєстроване за вх. № 1166.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.07.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.08.2022 р.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 01.08.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи було відкладено на 18.08.2022 р.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 18.08.2022 р. постановлено у справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослiдивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із копії договору дарування частини будинку від 06.11.1996 р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно про реєстрацію права власності від 17.09.2021 р. № 275341772, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2021 р., витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2021 р. № 273652591 4/7 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу.

Згідно копії технічного паспорту будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , будинок розділено на дві відокремлені групи приміщень, користувачем групи приміщень № 1 (квартира АДРЕСА_2 ) є ОСОБА_1 .

У будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 03-18/790 від 09.06.2022 р.

Як вбачається із копії акту Комісії з обстеження житлових умов Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 20.05.2022 р., комісією з обстеження житлових умов Сновської міської ради був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів власниці будинку, ОСОБА_1 , та сусідів, встановлено, що заявниця останні чотири роки за вказаною адресою проживає сама. Комісія прийняла рішення про те, що факт одинокого проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 комісією підтверджується.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема, житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні, про що зазначено Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 511/1902/18.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2021 року у справі № 128/1710/19 зазначив, що ця норма права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Верховний Суд зауважив, що зміст «трискладового тесту» для оцінки відповідності втручання у право особи європейським стандартам правомірності такого втручання охоплює такі критерії, які мають оцінюватися у сукупності: 1) законність вручання (згідно із законом); 2) легітимна мета (виправданість втручання загальним інтересом); 3) дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою, тобто необхідність в демократичному суспільстві.

Легітимною метою у цій справі є захист прав власника частини будинку, які гарантовані статтею 41 Конституції України, статтями 317, 391 ЦК України.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач є членом сім`ї позивача, судом встановлено, що відповідач тривалий час у будинку не проживає, фактів користування спірним будинком відповідачем не встановлено, фактичне місце проживання відповідача невідоме. Реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди в отриманні субсидії.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Цивільне судочинство здійснюється за принципами змагальності сторін та диспозитивності.

Виклик відповідача було здійснено як за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Натомість, відповідач заперечень проти задоволення позову не надала, що розцінюється судом, як втрата інтересу до спірних правовідносин.

Суд, з урахуванням балансу інтересів обох сторін та пропорційності переслідуваній легітимній меті, дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим будинком.

В той же час, обсяг позовних вимог стосується будинку в цілому, в той час як з матеріалів справи вбачається, що позивачеві належить 4/7 частини будинку, а тому позов підлягає частковому задоволенню в межах права власності позивача.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати позивачем на оплату судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 4/7, тобто 992, 40 грн/7*4=567, 09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування 4/7 частин жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП не зазначено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 567, 09 гривень (п`ятсот шістдесят сім гривень 09 копійок).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Щорським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя М. В. Кравчук