ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 681/609/22

Провадження № 22-ц/4820/1482/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №681/609/22 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2022 року (суддя Горгулько Н.А.) про повернення позовної заяви у справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, АТ «Страхова компанія «Інго» просила стягнути з ОСОБА_1 шкоду в розмірі 192437,80 грн, що завдана останнім 17.07.2019 внаслідок ДТП.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2022 року позовну заяву АТ «Страхова компанія «Інго» залишено без руху та надано позивачу строк, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати належним чином засвідчені додатки до позовної заяви.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2022 року позовну заяву АТ «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди повернуто заявнику.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, АТ «Страхова компанія «Інго» (далі - Товариство) оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апелянт зазначає, що ним додано до позовної заяви копію постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2019, засвідчену представником Товариства згідно з п. 5.26 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», затверджені наказом ДП «УкрНДНЦ» від 01.07.2020 № 144. При цьому, фотокопії, що було надано суду першої інстанції, були завірені відповідно до вимог, затверджених вищезазначеним наказом.

Судом першої інстанції також не враховано п. 2 р. 1 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємства, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року № 1000/5.

При цьому, примірник постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2019 містив оригінальний підпис посадової особи, а саме голови Вінницького районного суду Вінницької області, тому це є оригіналом документу, в розумінні п. 2 р. 1 Правил і Товариство зазначило про знаходження у нього оригіналу цієї постанови, як письмового доказу, що обґрунтовує його позовні вимоги. Враховуючи вищенаведене, апелянт вважає, що позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України, а судом при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передачі справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив від учасників справи не надходив.

Справа розглядається в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Встановлено, що в липні 2022 року Товариство звернулося до ОСОБА_1 з позовом про відшкодування шкоди.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2022 року позовну заяву АТ «Страхова компанія «Інго» залишено без руху та надано позивачу строк, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати належним чином засвідчені додатки до позовної заяви.

Встановлено, що позивачем 21.07.2022 подано до суду заяву на виконання ухвали Полонського районного суду Хмельницької області по справі № 681/609/22 від 13.07.2022 та надано завірену юрисконсультом Товариства копію постанови Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/2026/19 від 12.08.2019 (а.с.10-13).

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2022 року позовну заяву АТ «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди повернуто заявнику.

Суд першої інстанції, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України виходив з того, що позивачем в наданий судом строк недоліки не усунуто, до позовної заяви додано додатки, що не засвідчені належним чином.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом правильно зазначено про неврахування судом першої інстанції положень «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», затверджені наказом ДП «УкрНДНЦ» від 01.07.2020 № 144 (далі - Вимоги) та Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємства, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - Правил).

Згідно п. 5.26. Вимог відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої сторони оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.11-12), представником АТ «Страхова компанія «Інго» 14.07.2022 подано до суду завірену юрисконсультом Товариства копію постанови Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/2026/19 від 12.08.2019, виготовленої з копії цього судового рішення, яка засвідчена у порядку, передбаченому розділом ХІ Інструкції з діловодства місцевих та апеляційних судах України.

Також, Закон України «Про доступ до судових рішень» (надалі Закон) визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1 ст. 3 Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Частинами 1, 3 ст. 4 Закону визначено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Згідно з підпунктом 1 частини третьої статті 3 ЦПК України верховенство права є однією із засад цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі Креуз проти Польщі зазначав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подавати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав та на суд, з якого випливає право доступу до суду, тобто право порушувати провадження у суді в цивільних справах, становить лише один аспект; однак це є той аспект, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у пункті 1 статті 6. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи наведені обставини та зазначені норми процесуального права, апеляційний суд констатує, що висновки суду першої інстанції про не усунення позивачем недоліків, зазначених в ухвалі від 13 липня 2022 року, а тому позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу є помилковими та призвело до неправильного вирішення питання і постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» задовольнити.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай