№336/9448/21
пр.№2/336/1565/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі головуючої судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом, про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Як зазначено у позові, позивач у період 01.10.2014 р. по 01.11.2021 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , проте відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання по оплаті наданих їм послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 27318,70 грн.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Посилаючись на те,що відповідач є споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 , позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 27318,70 грн. та судові витрати в сумі 2270 грн.

Ухвалою суду від 24.11.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти позов та просить відмовити в задоволені позову. У відзиві зазначено, що позивач просить стягнути заборгованість з пропуском строків позовної давності, на підставі чого просить відмовити в позові в частині стягнення заборгованості у період з жовтня 2014 по 30 листопада 2018 року у зв`язку з пропуском строку на подачу позову. Наголошує на тому, що сплачуючи суми більше ніж місячний платіж, відповідач сплачувала вартість послуг авансом на наступний місяць і ніколи не визнавала заборгованість. Відповідач у відзиві зазначає, що станом на 01.11.2021 наявна переплата за опалення на суму 1453,10 грн. Також зазначає, що заперечує проти наданого позивачем розрахунку заборгованості, адже нарахування за централізоване ГВП здійснено без урахування показань лічильника.

Позивачем було надано пояснення на відзив на підставі яких, наполягає на задоволенні позву.

Окрім того відповідачем будо надано ще один відзив 15.06.2022 року, зі змісту якого вбачається, що відповідач просить зобов`язати позивача провести повний перерахунок заборгованості по квартирі АДРЕСА_2 з урахуванням зареєстрованих осіб та строків їх проживання, а також показами лічильника, що по своїй суті фактично є позовними вимогами, що суперечить вимогам до відзиву, які визначені ЦПК України,а своїм правом на звернення до суду з зустрічною позовною заявою відповідач не скористався. Зі змісту відзиву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Стаття 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Споживач згідно ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачем, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовився.

При цьому відповідно до позиції Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

Позивач у період з 01.10.2014 року по 01.11.2021 року надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 53852,25 грн., відповідачем здійснювались періодичні платежі у зазначений період, у загальному сукупному розмірі 26533,55 грн.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира на праві приватної власності за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватній власності ОСОБА_1 ..

Отже відповідач є споживачем централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що постачається концерном «Міські теплові мережі».

Стаття 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст.ст.7,8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст.ст. 64,67,68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з п.п.18,20 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно із ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.610,611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

При цьому суд виходить з того, що квартира відповідача підключена до мережі централізованого опалення і постачання гарячої води, безперервну роботу і обслуговування якої забезпечує позивач. Ці послуги у зазначений період надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не звертався. Докази того, що у квартирі відсутнє (відключене у встановленому порядку) централізоване опалення чи гаряче водопостачання відсутні, за спожиті послуги відповідно до особового рахунку позивачем нараховувалась помісячна плата. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту надання послуг.

Відповідачем правильність розрахунку за послуги з централізованого опалення не оспорювалась.

Як вбачається з наданого розрахунку за період з 01.10.2014 по 01.11.2021 загальна сума заборгованості за комунальні послуги наданих позивачем відповідачу станом на 01.11.2021 складає 27318,70 грн., з якої заборгованість за централізоване гаряче водопостачання складає 19063,34 грн. та заборгованість за централізоване опалення складає 8255,36 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, суд дослідив посилання відповідача на необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за централізоване гаряче водопостачання та дійшов до наступних висновків.

Відповідач заперечував щодо обґрунтованості розрахунку суми заборгованості в частині визначення розміру боргу за послуги з постачання гарячої води, оскільки цей розрахунок позивач здійснив з урахуванням норм споживання, у той час як у квартирі встановлено прилад обліку лічильник.

На підтвердження встановлення лічильника на гарячу воду по вказаній квартирі відповідачем надано Акт виконаних робіт з виконання вимірювань для метрологічної повірки від 06.02.2021. відповідно до якого за адресою АДРЕСА_1 наявний лічильник ГВП 476066 типу КВ 1,5.

У той же час, представником позивача у пояснення зазначено, що впродовж всього 2018 року Концерном «МТМ» проводилася активна інформаційна кампанія щодо своєчасної повірки квартирних лічильників гарячої води.

Споживачу послуг Концерну «МТМ» починаючи з грудня 2018 року у рахунках на сплату комунальних послуг було розміщене попередження про необхідність проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води. У разі ігнорування даного попередження квартирний прилад обліку буде знято з абонентського обліку. Лічильник є власністю споживача, він несе повну відповідальність за утримання та його експлуатацію. Враховуючи вищезазначене, з 1 січня 2018 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів, які можуть самостійно обрати підприємство, що має відповідну ліцензію на діяльність з повірки квартирних приладів обліку води. Абонентам, у яких термін повірки лічильників води прострочений, нарахування за послугу з гарячої води здійснюються у відповідності до норм споживання та кількості осіб, що проживають у квартирі (з урахуванням на одну особу). Позивачем не було своєчасно проведено планову державну повірку лічильника у вказаний строк в квартирі АДРЕСА_3 , показники приладу обліку вважаються недостовірними. Лічильник з лютого 2019 року знято з комерційного обліку та плата за послугу централізованого гарячого водопостачання нараховувалась за нормами (нормативами) споживання - 0.140 м3 на 1 особу на добу. Питомі норми споживання питної води у м. Запоріжжі були затверджені рішенням № 474 від 28.11.2014 р. Виконавчого комітету Запорізької міської ради та становлять 0,140 м3 на добу на 1 особу. В лютому 2021 року. Споживачем було проведено повірку лічильника, у зв`язку з чим, після отримання та опрацювання відповідних документів, у червні 2021 року Концерном «Міські теплові мережі» було внесено лічильник споживача до бази даних та, відповідно, здійснено перерахунок заборгованості за період з дати повірки лічильника у лютому 2021 року по травень 2021 року. Також, у зв`язку з отриманням показників приладу обліку, в перерахунок увійшли донарахування по показникам приладу обліку до перевода на норму споживання.

Суду не надано доказів того, що чергова повірка лічильника на гарячу воду повинна була бути здійснена саме у січні 2018 року, як про це вказувала представник позивача. Разом із тим, з наданого позивачем розрахунку не можливо встановити, яким чином здійснено нарахування за послугу з гарячого водопостачання за період з жовтня 2014 р. по листопад 2021 року: за середньомісячними показниками або за нормами споживання.

Крім того, згідно з частиною четвертою статті 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання». Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються КМ України.

У пункті 10 Правил № 630 вказано, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання (абзац п`ятий пункту 15 Правил № 630).

Згідно з п. 15 Правил № 630 засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017 та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 02.11.2017, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Таким чином, до 28.11.2017 періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, а з 29.11.2017 повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів.

Отже, на час виникнення обов`язку здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку води, тобто в межах спірного періоду 2018 р., така повірка мала бути здійснена відповідачем за його рахунок.

Аналіз зазначених положень договору і законодавства дає підстави для висновку, що за наявності у помешканні обліку води оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню.

На підставі зазначених положень, суд приходить до висновку, що не проведення періодичної повірки засобу обліку води не може прирівнюватись до несправності і не є підставою для нарахування позивачем заборгованості за нормами споживання.

Позивачем не доведено факту несанкціонованого втручання в роботу засобу обліку гарячої води, що встановлений у квартирі за місцем надання послуг з ГВП, як і його несправність, що не підлягає усуненню.

Процедуру подання засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) визначено Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474(далі Порядок).

Відповідно до п. 7 Порядку виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за встановленою формою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Відповідно до вимог вищезазначеного Порядку виконавець зобов`язаний проінформувати споживача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, і надання вказаної інформації чітко регламентовано, а саме шляхом надсилання повідомлення за встановленою формою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Таким чином, законодавством зроблено акцент на належному повідомленні споживача.

Посилання представника позивача на належне повідомлення відповідача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки шляхом надсилання рахунків про сплату з відповідною інформацією не можна вважати належним повідомленням відповідача, оскільки в такому разі відсутнє підтвердження отримання таких повідомлень саме відповідачем, які і не були надані представником позивача на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин, без надання підтверджень належного повідомлення відповідача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки і невжиття заходів щодо своєчасної повірки засобу обліку гарячої води, встановленого у квартирі відповідача, дії позивача щодо нарахування вартості послуг з постачання гарячої води по денній нормі споживання або за середніми показниками є безпідставними.

Також суд звертає увагу, що у розрахунку суми позову нарахування заборгованості за послугу з гарячого водопостачання розпочалось з жовтня 2016 р. на суму 2315,84 грн., і далі. заборгованість збільшувалась. Представник позивача не зазначила підстав нарахування заборгованості у зазначених в розрахунку розмірах. Стверджуючи про нарахування заборгованості за середніми показниками, представник позивача не зазначила відповідного нормативно-правового акта, яким таке нарахування передбачено, а також не вказала, як саме обчислювався даний середній показник.

У той же час, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження показань лічильника, що позбавляє суд можливості з`ясувати дійсну кількість гарячої води, яка була спожита відповідачем.

Разом з тим, позивачем не доведена законність зняття приладу обліку гарячої води з абонентського обліку, отже жодним нормативним актом не передбачена можливість зняття приладу обліку гарячої води з абонентського обліку у разі не проведення його повірки, що не може прирівнюватись до несправності приладу обліку і не є підставою для неврахування його показників, з огляду на те, що у подальшому при проведенні повірки не встановлено несправності зазначеного приладу обліку гарячої води.

Отже, оскільки позовні вимоги в частині нарахування відповідачу заборгованості з оплати послуг гарячого водопостачання за період з жовтня 2014 р. по листопад 2021 р. включно не обґрунтовані в частині розміру проведених нарахувань, тому суд вважає за необхідне в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовити, що не позбавляє позивача права у подальшому заявити до стягнення з відповідача заборгованість за цей період, обчислену з урахуванням показань приладу обліку.

Стосовно посилання представника відповідача на сплив строку позовної давності за позовними вимогами з 01.10.2014 по 30.11.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій (Постанова Верховного суду № 668/8830/15-ц від 07.06.2018 року).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховується позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Вказані висновки зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 712/8916/17 від 07.07.2020 р.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період 01.10.2014 р. по 01.11.2021 р. в розмірі 27318,70 грн.,однак як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем до позовної заяви відповідачем було виконано постійні періодичні оплати заборгованості.

Платежі, які були здійснені, є підставою для переривання строку позовної давності, оскільки були внесені на погашення заборгованості, підтвердження, що відповідач сплачувала вартість послуг авансом не надано.

На підставі викладеного, враховуючи, що за централізоване опалення наявна заборгованість у розмірі 8255,36 грн., а заборгованість за централізоване ГВП не підлягають стягненню без урахування показників лічильника, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з вимогами ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки задоволено 30,21 % позову (8255,36 грн. : 27318,70 грн. х 100%), а сплачено 2270 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 685,76 грн. судових витрат (30,21 % х 2270 грн. : 100%).

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (IBAN: НОМЕР_2 , «Філія АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, МФО 322313, ) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 8255,36 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (р/р НОМЕР_3 МФО 320478, банк ПАТ АБ «Укргазбанк» отримувач концерн «Міські теплові мережі» ) судові витрати у розмірі 685,76 грн.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі», 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський 137,

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.А. Галущенко