РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 566/423/21

Провадження № 22-ц/4815/1214/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Гордійчук С.О.,

Ковальчук Н.М.

секретар - Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2022 року, ухвалене в складі судді Феськова П.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2020 року по справі № 566/1033/20 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

18 листопада 2020 року Млинівським районним судом Рівненської області у cправі № 566/1044/20 було прийнято рішення, згідно якого з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 01.09.2020 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказував, що з 2014 року офіційно працевлаштований на підприємстві ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» на посаді майстра ремонтно-експлуатаційної бригади №5 підрозділу з реалізації технічних приєднань Департаменту з експлуатації розподільних мереж, форма працевлаштування - основний (постійно). Його середньомісячний дохід у вересні-листопаді 2020 року становив орієнтовно 35 000 гривень. В свою чергу, сума сплачуваних ним аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 майже у чотири рази перевищує прожитковий мінімум встановлений державою для дитини такого віку на законодавчому рівні.

Зазначив, що наразі розмір аліментів, які стягуються з нього є фінансово непосильним для нього з огляду на наявність проблем зі здоров`ям та необхідністю оперативного лікування, вартість якого становить 89 650 гривень. Оскільки будь-яке інше джерело доходу у нього, окрім офіційного місця працевлаштування, відсутнє, а розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини є надто великим, зібрати кошти, необхідні для проведення оперативного втручання він не має змоги. Окрім того, після проведеного оперативного втручання йому буде необхідний довготривалий та вартісний курс реабілітації.

Просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на доньку з ј частки від усіх видів заробітку (доходу) до 1/7 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2022 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Млинівського районного суду від 24 вересня 2020 року. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем доведено, що з часу винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини стан його здоров`я погіршився, у позивача з`явились додаткові витрати, які впливають на матеріальне забезпечення позивача, а тому наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернулась відповідач ОСОБА_2 . Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено, що стан його здоров`я погіршився з моменту постановлення судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки. Позивачем не надано жодного листа непрацездатності, який би підтвердив хоча б тимчасову його непрацездатність. Вказує, що оперативне лікування є лише лікарською рекомендацією для позивача, жодного доказу оплати витрат на лікування позивачем не надано. Посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Кисельова М.В. вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Вказує, що позивачем належними та допустими доказами доведено факт погіршення його здоров`я, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, яка заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.08.2019 року.

Судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 01.09.2020 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 13 січня 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2017 року Дубенським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області за актовим записом №266, розірвано.

Згідно довідки № 432, виданої ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 21.09.2020 року ОСОБА_1 з березня 2020 року по серпень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 149909,58 гривень, середньомісячна заробітна плата становить 31036,07 гривень (а.с.25).

Згідно довідки № 491, виданої ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 12.11.2020 року ОСОБА_1 з липня 2020 року по жовтень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 114994,44 гривень, середньомісячна заробітна плата становить 35711,51 гривень (а.с.26).

Як вбачається з довідки ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» №1 88 від 19.03.2021 року із заробітної плати ОСОБА_1 згідно постанови від 06.01.2021 року (ВП№63240922) в січні 2021 року утримано аліменти в сумі 7119,33 гривні, у лютому 2021 року 5558, 86 гривень (а.с.27).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що розмір аліментів, які стягуються з нього є фінансово непосильним для нього з огляду на наявність значних проблем зі здоров`ям та необхідністю вартісного оперативного лікування.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження факту погіршення здоров`я позивачем надано висновок МРТ поперекового відділу хребта від 29.01.2021 року (а.с.28), довідка КНП «ББЛІЛ» поліклінічне відділення від 23.03.2021 року (а.с.29), консультативним заключенням невропатолога від 23.03.2021 року (а.с.30), протоколом ультразвукового дослідження органів черевної порожнини, нирок, сечоводів і сечового міхура від 19.01.2021 року (а.с.32), консультативним заключенням лікаря-уролога від 19.02.2021 року (а.с.33).

Також позивачем надано суду рахунки на оплату № 12 від 29 березня 2021 року, на суму 56050 гривень (металоконструкція для спондилодезу), № 59 від 29 березня 2021 року на суму 350 грн (консультація) та 31750 грн (транспедикулярна фіксація) (а.с.36,37).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що надані ОСОБА_1 докази не свідчать про погіршення стану його здоров`я з моменту ухвалення судового наказу про стягнення аліментів в розмірі ј частки всіх видів заробітку 24 вересня 2020 року до моменту звернення до суду з вказаним позовом 09 квітня 2021 року.

З самих консультативних висновків та довідок вбачається, що хвороби, на які хворіє позивач є хронічними та мали місце до ухвалення судового наказу про стягнення аліментів.

Доказів понесення витрат на оперативне лікування позивачем не надано. Доказів оплати рахунків від 29 березня 2021 року також не надано.

Крім оперативного лікування позивачу призначено медикаментозне лікування, та описано позитивну динаміку на фоні медикаментозного лікування.

Обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено його перебування на лікуванні у вказаний період, як то листи непрацездатності тощо.

Отже позивачем не доведено, що після ухвалення судового наказу про стягнення аліментів його здоров`я погіршилось, внаслідок чого погіршився його матеріальний стан і він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не оскаржив судовий наказ про стягнення аліментів і зважаючи на нетривалий час після його ухвалення, позов про зменшення розміру аліментів фактично зводиться до перегляду судового рішення.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області 24 вересня 2020 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову про зменшення розміру аліментів. Доводи апеляційної скарги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що за результатом апеляційного перегляду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено повністю, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір сплачений нею у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 1362 гривні.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст. 376, 382, 384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя І.В. Вейтас

Судді: С.О. Гордійчук

Н. М. Ковальчук