ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1109/22
Провадження № 2/210/1109/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 липня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.,за участі секретаря судового засідання Перог Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків (упущеної вигоди, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне: 26 05 2021 року відбулися прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна квартири за адресою : АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості відповідача по аліментах , яка на травень 2021 року становила більше 200 000 гривень. За результатами прилюдних торгів, позивач був визнаний переможцем, отримав Акт державного виконавця про проведені електронні торги та 31 05 2021 року зареєстрував своє право власності на квартиру.

Позивач повідомив відповідача про своє право власності на квартиру, пред`явив документи та намагався домовитися про добровільне звільнення житла, пропонував допомогу у перевезенні речей. Відповідач відразу зайняв по відношенню до позивача агресивну позицію, сказав , що не визнає ніяких торгів, не визнає права власності, що він з усім не згодний, все зроблено на його думку незаконно. З метою запобігання конфлікту, позивач викликав поліцію. Патруль , який прибув на виклик, вивчив документи про право власності, які пред`явив позивач, та роз`яснив відповідачу, що зідно Реєстру прав власності, позивач власник квартири.

Висновки патрульних не задовольнили відповідача, він викликав СОГ Металургійного відділення поліції , які після вивчення документів про право власності, відібрали пояснення та поїхали. У той же день, 05 06 2021 року , позивач замінив у присутності відповідача замок на вхідній двері, залишив відповідачу запасні ключі, попросив до кінця червня місяця звільнити квартиру.

09 06 2021 року , позивач прибув до своєї квартири за адресою - АДРЕСА_1 та з`ясував, що потрапити до квартири не може, оскільки відповідач замінив вхідний замок на дверях, а двері відкривати відмовився. У той же день, 09 06 2021 року позивач подав заяву до Металургійного відділення поліції щодо вчиненого відповідачем самоуправства.

Тому, звертається до суду з даним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь упущену вигоду в розмірі 35 196 гривень, за період 01 липня 2021 року по 23 лютого 2022 року, та судові витрати.

Аргументи учасників справи

Від позивача через канцелярію суду надійшла заяви, в якій останній зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі за наявними в справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Доказом такої упущеної вигоди позивач вважає відповідь ТОВ «Мірамекс» на адвокатський запит адвоката Ільїної Х.Я., яка (відповідь) датована 07.02,2022 року. Ця відповідь містить інформацію про середню ринкову вартість оренди вказаної квартири за один місяць у розмірі 4500 грн. При цьому, як зазначено у цій відповіді, ТОВ Мірамекс не досліджувало оригінали правовстановлюючих документів цієї квартири, а також не досліджувався стан самої квартири, що вказує на вкрай приблизний розрахунок цієї суми, який є припущенням сторонньої комерційної організації, яка не має статусу судового експерта. Тому, вважає такий доказ (на якому грунтується вимога про стягнення упущеної вигоди) неналежним. Відтак, обгрунтування розміру упущеної вигоди щодо можливої здачі квартири в оренду, є припущенням позивача і взагалі не має братися до уваги. Крім того, заперечував щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважав їх необґрунтованими та не співмірністю розміру гонорару адвоката із ціною позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 259118946 від 31.05.2021 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зазначений ОСОБА_1 . Підстави для державної реєстрації: свідоцтво, серія та номер: реєстр №857, видавник: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кульбіда Є.М. (а.с.4

Свідоцтвом від 31 травня 2021 року зареєстрованого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. у реєстрі за №857, відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведенні електронні торги, складеного ОСОБА_3 , державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) 31 травня 2021 року, посвідчено, що ОСОБА_1 , належить на праві власності квартира, яка розташована на третьому поверсі чотири-п`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 238 910, 00 гривень, що раніше належала ОСОБА_2 , на підставі договору дарування квартири, посвідченого Донченко В.Л., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 24 вересня 2015 року, за реєстровим №1247 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 вересня 2015 року, номер запису права власності:11313284, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10 (а.с.5).

Відповідно до копії Талону - повідомлення № 13 та копії відповіді за номером Л-349аз від 30. 11. 2021 року від патрульної поліції встановлено, що 09 06 2021 року ОСОБА_1 прибув до квартири за адресою - АДРЕСА_1 , та з`ясував, що потрапити до своєї квартири не може, оскільки ОСОБА_2 замінив вхідний замок на дверях (а.с.6,7).

Як встановлено з копії Акту від 22 10 2021 року, підписаний ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідач ОСОБА_2 не визнає того факту, що він втратив право користування жилим приміщеннями квартири та у добровільному порядку не допустить нового власника (а.с.8).

Згідно довідки від 07 лютого 2022 року, виданої ТОВ «Мірамекс» оцінювачем ОСОБА_6 , кваліфікаційне свідоцтво Фонду Державного майна України МФ №36 , встановлено, що середньоринкова вартість оренди квартири за адресою: АДРЕСА_2 , становить 4 500 гривень/місяць (а.с.10).

Відповідно до виконавчого листа від 14 лютого 2022 року, виданого Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу по справі №210/3736/21 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом примусового виселення, суд вирішив Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_3 , без надання іншого житлового приміщення (а.с.27).

Мотивувальна частина

Мотиви , з яких виходив суд та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Упущена вигода це втрати очікуваного приросту в майні, на підставі беззастережних доказів реальної можливості їх отримання, у разі недопущення правопорушення.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

За змістом вказаних приписів ЦК України, відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника майна.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Позивач також має довести , що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Порушення цивільного права, яке потягло за собою завдання особі матеріальних збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, в даній категорії справ, судам в першу чергу необхідно установити факт наявності самовільного зайняття нерухомого майна, яке в причинно-наслідковому зв`язку потягло за собою втрату упущеної вигоди.

Cудом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 259118946 від 31.05.2021 року, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зазначений позивач ОСОБА_1 . Підстави для державної реєстрації: свідоцтво, серія та номер: реєстр №857, видавник: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кульбіда Є.М.

Крім того, свідоцтвом від 31 травня 2021 року зареєстрованого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. у реєстрі за №857, відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведенні електронні торги, складеного ОСОБА_3 , державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) 31 травня 2021 року, посвідчено, що ОСОБА_1 , належить на праві власності квартира, яка розташована на третьому поверсі чотири-п`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 238 910, 00 гривень, що раніше належала ОСОБА_2 , на підставі договору дарування квартири, посвідченого Донченко В.Л., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 24 вересня 2015 року, за реєстровим №1247 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 вересня 2015 року, номер запису права власності:11313284, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10.

Згідно довідки від 07 лютого 2022 року, виданої ТОВ «Мірамекс» оцінювачем ОСОБА_6 , кваліфікаційне свідоцтво Фонду Державного майна України МФ №36 , встановлено, що середньоринкова вартість оренди квартири за адресою: АДРЕСА_2 , становить 4 500 гривень/місяць.

Тому , починаючи з липня 2021 року, позивач обраховує втрачений дохід, з наступного :

4 500 гривень * 7 місяців ( 01 липень 2021 р - 31 січень 2022 року (включно)) = 31 500 гривень втраченого доходу. До початку військового стану за 23 дні лютого місяця 2022 року втрачений дохід становить : 4500гривень /28днів * 23 дні = 3696 гривень.

Таким чином загальна сума стягнення дорівнює 31 500 гривень + 3696 гривень =

= 35 196 гривень за період 01 липня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Частинами третьою та четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу, враховуючи наявний у цивільному законодавстві принцип презумпції вини завдавача шкоди, відповідач повинен довести суду відсутність своєї вини у скоєному цивільному правопорушенні.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У разі упущеної вигоди мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Незважаючи на те, що неодержаний прибуток це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання відповідних доходів.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як встановлено з матеріалів справи, Відповідач не є власником квартири з 31 травня 2021 року. Тому, у Відповідача з моменту втрати права власності припинилося право безоплатного користування жилими приміщеннями квартири. Фактичні обставини вказують на те, що колишній власник - відповідач ОСОБА_2 , у справі втративши право власності, продовжує вважати, що квартира належить йому, та з цих підстав не звільняє квартиру від своїх речей, продовжує займати житло.

Відповідачем не спростовано факт користування квартирою тривалий час, не сплачуючи при цьому новому власнику навіть орендних плдатежів. Відповідач самовільно змінив замки, не допустив нового власника до квартири, яка належить позивачу на праві приватної власності. Позивач був змушений в судовому порядку виселяти відповідача, вживати заходів для безперешкодного володіння власністю.

Позивач позбавлений можливості отримувати дохід від здачі житла в оренду, який міг би отримати, якби відповідач добровільно звільнив квартиру. Таким чином відповідач, умисними діями порушує право позивача на вільне розпорядження власністю, в тому числі на отримання доходу. Між діями відповідача та втратою можливого доходу позивачем існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, оскільки відповідач фактично займає чуже житло,не сплачує оренду власнику, і у власника немає можливості здати житло іншим особам саме внаслідок дій відповідача.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом належними та допустимими доказами.

Матеріалами справи підтверджується наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: вини відповідача; протиправної поведінки відповідача - самовільне зайняття квартири, власником якої є позивач ОСОБА_1 , збитків (упущеної вигоди) та їх розмір; причинного-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача та збитками, внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача позивач не міг розпоряджатись майном на свій розсуд.

Враховуючи висновок експертної організації, оцінивши наявні докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведений розмір збитків у вигляді неодержаного доходу, який складає 35196,00 грн.

Суд відхиляє твердження сторони відповідача, що представлений висновок є неналежним доказом, оскільки відповідач мав можливість надати свої докази в спростування вартості моливого доходу, який би позивач мав змогу отримувати, у разі б якщо, відповідач добровільно залишив квартиру.

Крім того, суд враховує, що дії відповідача по зміні замків та не допущення нового власника до квартири унеможливи навіть здійснити заходи, спрямовані на пошук потенційних клієнтів та залучення ріелтора для надання квартири в оренду.

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення упущеної вигоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 35 196 гривень за період 01 липня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Щодо судових витрат

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

07 лютого 2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладений Договір про надання правової допомоги. Відповідно до п.п.3.1 за надання правової допомоги, Клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 9000 тисяч гривень (а.с.13). Умови оплати відповідають положенням договору про надання правової допомоги, однак до матеріалів справи не долучено Акт (опис) виконаних робіт адвоката за договором, та відсутній детальний розрахунок із зазначенням витраченого часу за договором про надання правничої допомоги.

Враховуючи заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача та перевіривши наявні докази про відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу не співмірні із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , а саме в розмірі 3000 (три тисячі гривень), що відповідає критеріям розумності та пропорційності.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання позову, а також за подання заяви про забезпечення позову, вказані витрати мають бути стягненні з відповідача у зв"язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків (упущеної вигоди) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 35 196 гривень (тридцять п`ять тисяч сто дев`яносто шість гривень) за період 01 липня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , процесуальні витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 000 гривень (три тисячі гривень).

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 27 липня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_5 ).

Суддя: О. В. Чайкіна