Провадження № 2-з/679/17/2022
Справа № 679/753/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 липня 2022 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козійчук О.І. про забезпечення позову, до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

21 липня 2022 року представник заявника адвокат Козійчук О.І. подав до суду заяву про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №97809 від 15 липня 2021 року, до подання позовної заяви, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №67484986 від 11 листопада 2021 року, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №97809 від 15 липня 2021 року.

На підтвердження своїх доводів у заяві представник заявника адвокат Козійчук О.І. стверджує, що виконавчий напис нотаріуса №97809 від 15 липня 2021 року не свідчить про законність дій приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса №97809 від 15 липня 2021 року, оскільки, відповідно до отриманих документів, вбачається, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі кредитного договору №1117056-А від 20 листопада 2020 року, зміст якого не дозволяє дійти висновку про дійсність зазначеної у ньому заборгованості та про перевірку нотаріусом безспірності зазначеної заборгованості, у зв`язку з чим, виконавчий напис нотаріуса №97809 від 15 липня 2021 року є безпідставним, тобто, за відсутності будь-яких грошових зобов`язань позивача перед відповідачем, а тому, вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, додатково зазначаючи, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, на підставі виконавчого напису нотаріуса, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутись.

У судове засідання сторони не викликались, у відповідності до ст.153 ч.1 ЦПК України, згідно положень якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до положень ст.149 ч.1, ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, і суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.150 ч.1 п.6 ЦПК України позов забезпечується: зупиненням стягнення, на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ст.34 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, про що зазначено і в п.4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року, а саме, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і разом з тим, у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову, складовими якої є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову, право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, і про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, при цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, про що зазначається у правовій позиції Верховного Суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року (справа №183/5864/17-ц (провадження №61-38692св18).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козійчук О.І. має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса №97809 від 15 липня 2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович.

З поданої заяви вбачається, що 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено напис нотаріуса №97809 про стягнення з позивача ОСОБА_1 21330 гривень.

В подальшому, 11 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. відкрито виконавче провадження №67484986 щодо примусового виконання зазначеного стягнення з позивача ОСОБА_1 у сумі 21330 гривень, і, окрім того, в межах цього ж виконавчого провадження, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №67484986 на суму 141 гривня 80 копійок, та стягнення з боржника основної винагороди виконавця у сумі 2133 гривні.

При цьому, 17 листопада 2021 року, в межах зазначеного виконавчого провадження №67484986, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП ХАЕС ДП «НАЕК» «Енергоатом» (код в ЄДР 21313677).

15 грудня 2021 року, в межах зазначеного виконавчого провадження №67484986, винесено постанову про визначення додаткових витрат виконавчого провадження №67484986 у сумі 358 гривень 68 копійок.

У зв`язку з чим, представник заявника адвокат Козійчук О.І. вважає, що на даний час існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення, на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржуватиметься в судовому порядку.

Під час здійснення судочинства національні суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод №ETS N 005 від 04 листопада 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 29 червня 2006 року (Справа «Пантелеєнко проти України») зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Заявником ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козійчук О.І., обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом майбутніх позовних вимог, оскільки, застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, в тому числі і роз`яснення Верховного Суду, а також, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козійчук О.І., щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, застосувавши такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення, на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (ст.150 ч.1 п.6) ЦПК України).

Керуючись ст.ст.149-153, ст.ст.157, ст.ст.258-261, ст.263, ст.353 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козійчук О.І. про забезпечення позову, до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №97809 від 15 липня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (код в ЄДР 417117584, місцезнаходження: 01042, місто Київ, вулиця Іонна Павла ІІ, будинок 4/6, корпус В, кабінет 508-2) заборгованості в розмірі 21330 гривень, що знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимира Васильовича, зупинити.

Копію ухвали направити для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимиру Васильовичу та до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький).

Копію ухвали направити сторонам по справі до відома.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ст.157 ч.4 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.152 ч.4 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: