Справа № 211/3640/21
Провадження № 2/211/646/22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
23 серпня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності,
позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , у праві спільної сумісної власності у розмірі 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог зазначила, що після смерті її тітки ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. Яка належить їй, її синам, відповідачам по справі та померлій ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. 20 березня 2007 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою від 30 березня 2007 року відмовив їй у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. Тому з метою захисту спадкових прав, просить вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 18 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021, справу розподілено на суддю Середню Н.Г. у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_5 .
Ухвалою судді від 26 серпня 2021 року прийнято справу до свого провадження.
Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.
Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в тексті позовної заяви.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому вимогами ст. 128 ЦПК України, причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.
Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 22 квітня 1994 року Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної сумісної власності належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 15 копія свідоцтва).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с. 13 копія свідоцтва).
Після смерті ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу копії свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 20 березня 2007 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не визначена частка у спільній сумісній власності (а.с. 14 копія постанови).
Згідно статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (частини 1-3 статті 372 ЦК України).
Пунктом 12 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування 30.05.2008 N 7 роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Разом з тим, враховуючи тривалість розгляду справи, відсутність заяв відповідачів, як співвласників нерухомого майна, поданої до нотаріуса про згоду на визначення частки у майні, що перебуває у сумісній власності, суд, з метою захисту порушених прав позивача, вважає можливим задовольнити вимоги.
Згідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Оскільки вимога про відшкодування витрат позивачем не заявлялась, вони покладаються на неї.
Керуючись ст. ст. 355, 368, 370 ЦК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд
позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити розмір частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,41 кв.м., житловою площею 27,0 кв.м., спадкодавця ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 як 1/4 частка квартири.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 23 серпня 2022 року
Суддя Н.Г.Середня