Справа № 167/398/22
Номер провадження 2/167/242/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І. І.,

секретаря судових засідань Матвійчук Л. О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 19 липня 2017 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Однак, даних коштів недостатньо для належного забезпечення дитини. Відповідач ОСОБА_5 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому вона сама займається вихованням, навчанням, лікуванням та саморозвитком дитини. Вказує на те, що понесла витрати в сумі 9500 гривень на лікування дочки, а саме на встановлення пластин для зубів. Для оздоровлення та профілактики застудних захворювань дитини, нею була придбана путівка до Єгипту, вартість якої на дитину становила 6223 гривень. До додаткових витрат позивач просила також віднести витрати понесені нею на придбання в дитячу кімнату матраса вартістю 2530 гривень, килима вартістю 3550 гривень та комоду для одягу вартістю 4500 гривень.

Посилаючись на те, що відповідач додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, отримує пенсію, у 2021 році придбав собі автомобіль, тому позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом, в якому, просить суд стягнути із відповідача на свою користь 2/3 частини додаткових витрати понесених на утримання дитини, що становить 17535,00 гривень.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08 серпня 2022 року відповідачем ОСОБА_3 суду подано відзив на позовну заяву у якому останній позовні вимоги визнав частково. В обґрунтування своєї позиції вказав, що сплачує в користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , 2013 року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно. Аліменти сплачує регулярно. Разом з тим, вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього витрат на лікування дитини в ортодонта, на оздоровлення в Єгипті та на придбання необхідних речей для облаштування кімнати для дитини безпідставними та такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами. Згідний компенсувати позивачу лише половину витрат, понесених останньою за змінний апарат для доньки в сумі 1500 гривень.

17 серпня 2022 року позивачем подано відповідь на відзив.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що сторони з 25 липня 2012 року по 07 листопада 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12 червня 2013 року.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 19 липня 2017 року з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 , 2013 року народження в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду 15 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 СК України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Тобто, якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Позивач ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_8 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №622 від 22 липня 2022 року, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Рожищенської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , 2013 року народження перебуває на ортодонтичному лікуванні від 10 червня 2022 року в зв`язку з такою паталогією як значне звуження верхньої щелепи, оральне і обернене перекриття 2.2 зуба, значний дефіцит місця на 2.3 зуб, незначне скупчення зубів у фронтальній ділянці нижньої щелепи. На даний момент лікування відбувається за допомогою знімного ортодонтичного апарату. Сума витрачена на знімний апарат становить 3000 гривень, що стверджується відповідним чеком від 16 червня 2022 року та довідкою лікаря-стоматолога-ортодонта ОСОБА_9 від 22 червня 2022 року.

Таким чином, документально підтвердженні витрати на лікування зубів дитини склали 3000 гривень.

Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд вважає, що вказані витрати пов`язані з додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (її хворобою), а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача половину витрачених нею коштів на лікування доньки, що становить 1500 гривень.

Позивач просить включити в якості додаткових витрат та дитину, витрати на придбання нею в дитячу кімнату матраса вартістю 2530 гривень, килима вартістю 3550 гривень та комода для одягу вартістю 4500 гривень. Однак в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають, так як такі витрати не пов`язані з особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хронічною хворобою, каліцтвом, тощо).

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача, щодо відшкодування витрат на придбання квитків на відпочинок у Єгипті в сумі 6233,33 гривень, оскільки позивачем не подано доказів потреби в такому відпочинку викликаних хронічною хворобою, лікуванням, тощо. Позивачем також не надано доказів того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо такого відпочинку.

Аналогічно слід відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення витрат, пов`язаних з лікування зубів дитини в ортодонта в розмірі 6500 гривень, оскільки позивач на підтвердження позовних вимог надає суду Акти виконаних стоматологічних послуг від 22 травня 2022 року та 27 серпня 2021 року. Тоді як вказані акти підтверджують виключно факт надання послуг та не є розрахунковими документами.

Відтак, враховуючи вказані обставини по справі, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Приймаючи саме таке рішення про часткове задоволення позову, суд поряд з іншим враховує в якій мірі кожен з батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах з огляду на матеріальне і сімейне становище сторін та інші інтереси та обставини, що мають істотне значення. У випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані частково.

При цьому враховуються ті обставини, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки в повному обсязі, з 12 лютого 2020 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_10 , на утриманні має ще одну малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом війни.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.4, 6, 10, 12-13, 81-83, 141, 263-264, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот)) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн 40 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 09 вересня 2022 року.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: адвокат Книш Сергій Володимирович, робоча адреса: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: І.І.Сіліч