Справа № 715/2133/22
Провадження № 2/715/444/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Григорчак Ю.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду Глибоцького районного суду Чернівецької області та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Так, ч.1 ст.27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, ст. 30 ЦПК України визначає виключну підсудність для певної категорії справ, зокрема, ч.1 вказаної статті передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є майнова вимога щодо відшкодування збитків, заподіяних у зв`язку із витребуванням від позивача на підставі рішення суду земельної ділянки площею 0,0869 га., яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У позовній заяві ОСОБА_1 , обґрунтовуючи підсудність позову, посилається на постанову Верховного суду від 23 січня 2018 року у справі № 460/4286/16, в якій вказано, що тлумачення частини першої статті 114 ЦПК (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову) свідчить, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів: пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням); про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору; з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно. На думку позивача, оскільки позов стосується застосування правових наслідків недійсності договору (відшкодування збитків), предметом якого було нерухоме майно, то цей позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності.

Проте суддею при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що постановою Верховного суду від 10 листопада 2021 року у справі №715/2012/19 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, витребувано від ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0869 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0298. При цьому вище вказаною постановою не було задоволено вимог позивача щодо недійсності правочину, на підставі якого ОСОБА_1 володів земельною ділянкою, у зв`язку із чим в даному випадку не може бути застосована позиція Верховного суду, яка була викладена у постанові №460/4286/16.

Враховуючи вище зазначене, вважаю, що даний спір повинен розглядатися за правилами загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами про підсудність згідно ст.32 ЦПК України не допускаються.

Оскільки спір виник з приводу відшкодування шкоди, завданої особі внаслідок витребування майна на підставі рішення суду, вказаний позов, у відповідності до територіальної підсудності цивільних справ даної категорії, на даний час повинен розглядатись в Подільському районному суді м. Києва, куди і підлягає передачі за територіальною підсудністю.

Керуючись ст.ст.30, 31, 32 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків передати на розгляд до Подільського районного суду м. Києва (вул. Хорива 21, м. Київ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: