ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/164/22 Справа № 182/1576/19 Головуючий у першій інстанції: Рибакова В.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
12 липня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого Красвітної Т.П.,
суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,
при секретарі Сахарову Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі Садового товариства «Славутич» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Садового товариства «Славутич» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є членом Садового товариства «Славутич» і користується садовою ділянкою № НОМЕР_1 . 03.12.2018 року представниками Садового товариства «Славутич» було складено Акт перевірки лічильника електроенергії і ніби-то виявлено порушення, та відключено його садову ділянку від електропостачання. Вказаним Актом його також було зобов`язано до 08.12.2018 року встановити електричний лічильник на фасад будинку та накладено на нього штраф у розмірі 5000,00 грн., який потім було зменшено до 2000,00 грн. На його звернення до Садового товариства «Славутич» щодо роз`яснення підстав відключення садової ділянки від електропостачання та сплати 5000,00 грн. відповіді він не отримав. Вважає, що акт перевірки лічильника електроенергії від 03.12.2018 року про ніби-то вчинення ним неправомірних дій у вигляді самовільного підключення до електропостачання та зобов`язання сплатити штраф не відповідають дійсності, є незаконними та суперечать законодавству України. Вказав, що крім повноважень енергопостачальної організації щодо відключення від електропостачання споживачів за порушення в електроенергетиці жодні підприємства та організації, садові товариства не мають права відключати споживача від електроенергії, оскільки це не передбачено жодним нормативним актом. Лише уповноважені представники енергопостачальної компанії можуть встановлювати такі факти з відображенням у відповідних актах, визначати розмір збитків та вживати відповідні заходи. Проте такі акти не складалися, доказів порушення правил користування електричною енергією чи розкрадання ним електричної енергії у відповідача немає. Статут товариства не передбачає право правління товариства приймати рішення про відключення членів товариства від електричної мережі. Тому позивач просив визнати незаконними дії Садового товариства «Славутич» щодо відключення від енергопостачання садівничої ділянки № НОМЕР_1 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 та зобов`язати Садове товариство «Славутич» поновити електропостачання на садовій ділянці № НОМЕР_1 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 .
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року позовну заяву задоволено. Дії Садового товариства «Славутич» щодо відключення від енергопостачання садової ділянки № НОМЕР_1 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 визнано незаконними. Зобов`язано Садове товариство «Славутич» поновити електропостачання на садовій ділянці № НОМЕР_1 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 . Стягнуто з Садового товариства «Славутич» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року апеляційну скаргу Садового товариства «Славутич» задоволено частково. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садового товариства «Славутич» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії закрито. Суд також роз`яснив позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції (а.с. 192-195).

Постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року апеляційну скаргу Садового товариства «Славутич» залишено без задоволення. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року залишено без змін (а.с. 21-26 т.2).

27 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути на його користь з Садового товариства «Славутич» судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, в сумі 3073,60 грн. (а.с. 35-37 т.2).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. У заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 також просив її розгляд провести без його участі (а.с. 36 т.2). Крім того, від представника Садового товариства «Славутич» - Чуприни Є.А. надійшла заява від 07.07.2022 року про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторони відповідача.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи та зміст позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, виходячи з наступного.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 381 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі №530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при ухваленні у даній справі остаточного судового рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем, у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно квитанції АТ Ощадбанк №63 від 28.09.2021 року, ОСОБА_1 було сплачено 3073,60 грн. судового збору при поданні касаційної скарги (а.с. 217 а т.1).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо ним не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 270 ЦПК України).

Згідно ч. 4 вказаної вище статті у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Виходячи з викладеного, встановивши, що при поданні касаційної скарги позивачем було сплачено 3073,60 грн. судового збору; приймаючи до уваги, що судом апеляційної інстанції при ухваленні у даній справі остаточного судового рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення із Садового товариства «Славутич» на користь ОСОБА_1 судових витрат, що складаються із сплаченого останнім судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги, в розмірі 3073 (три тисячі сімдесят три) грн. 60 коп.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у даній справі на сплату судового збору при поданні касаційної скарги.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути із Садового товариства «Славутич» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 3073 (три тисячі сімдесят три) грн. 60 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова