ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6835/22

Провадження № 22-ц/4820/1445/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 06 липня 2021 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

встановив:

В квітні 2022 року позивач АТ «Акцент-Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 15.08.2019 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі підписаної нею анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами і тарифами складає між ними кредитний договір.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору.

ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами відповідно до умов договору, що свідчить про невиконання відповідачкою зобов`язань за договором.

Тому позивач просив стягнути з відовідачки на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № Б/Н у розмірі 12861,77 грн., яка складається з 10010,73 грн. заборгованості за кредитом; 2851,04 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом та 2481 грн. судових витрат.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що відповідачка в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому знайомитися із змінами до них. ОСОБА_1 отримала кредитну картку та скористалась кредитними коштами, що свідчить про погодження з умовами, що діяли на момент зняття коштів тому зобов`язана сплачувати процентну ставку.

Суд не врахував факт підписання відповідачкою паспорта споживчого кредиту, в якому зафіксовано умови кредитування, строки, процентну ставку та інше. У зв`язку з цим судом помилково застосовано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, тоді як слід врахувати постанову Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 284/157/20, де також відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту. На підтвердження правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 банком надана банківська виписка.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 15.08.2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно якої банк надав позичальниці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта», який підписаний відповідачкою 15.08.2019, витяг з Умов та Правил, та Тарифи по картці «Зелена».

Згідно надано позивачем розрахунку станом на 16.02.2022 року заборгованість відповідача становить 12 861,77 грн., яка складається з 10010,73 грн. заборгованості за кредитом та 2851,04 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності доказів про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг в АТ «А-Банк» та відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, тобто, недоведеності істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, а тому не знайшов підстав для стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом з відповідачки. При цьому відповідачка повернула фактично отримані нею банківські кошти в сумі 10368,99 грн., тому відсутні підстави для стягнення з неї фактично отриманих коштів.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява не містить істотних умов кредитного договору, а тарифи по картці «Зелена» і Умови та правила банківських послуг в АТ «А-Банк» не підписані відповідачкою, тому не підтверджено, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву. Відтак без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, то суд першої інстанції правильно виходив з відсутності підстав для стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом з відповідача.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, - за відсутності доказів щодо істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, підлягають стягненню лише фактично отримані особою кошти від банку.

Відтак суд першої інстанції правильно виходив з того, що наданий банком розрахунок не підтверджує розмір невиконаного відповідачкою зобов`язання.

Суд першої інстанції на підставі наданого розрахунку банку правильно визначив, що ОСОБА_1 використала грошові кошти в розмірі 10010,73 грн., а фактично нею повернуто банку 10368,99 грн., тому відсутні підстави для стягнення заборгованості і за тілом кредиту.

Висновки суду першої інстанції цілком узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем дійсно додано копію паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що містить інформацію щодо пропозицій банку по різних типах кредитного продукту по картках «Універсальна» з базовою процентною ставкою 3,9% (46,8% річних), «Універсальна Gold» з процентною ставкою 3,7% (44,4% річних) та «Зелена» з процентною ставкою 3,7% (44,4% річних).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» у формі паспорта споживчого кредиту кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відтак з врахуванням наведеної норми права факт підписання відповідачем електронним підписом паспорта споживчого кредиту не свідчить про погодження сторонами конкретних умов кредитного договору.

В свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не приймає до уваги як доказ виписку про рух коштів по рахунку щодо ОСОБА_1 за період з 15.08.2019 року по 31.12.2021 року (основна карта НОМЕР_1 ), яка долучена до апеляційної скарги, оскільки апелянтом (позивачем) не надано докази неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Такий доказ в суд першої інстанції банком не подавався, апелянт не навів жодних причин неподання такого доказу до суду першої інстанції, не надав докази неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а отже, відсутні підстави, визначені нормою ч. 3 ст. 367 ЦПК України для прийняття цього доказу судом апеляційної інстанції.

Такий висновок щодо неприйняття доказів судом апеляційної інстанції цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.10.2020 року у справі № 460/4070/18.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь АТ «Акцент-Банк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк