Провадження №2/755/962/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_3 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити додатковий строк для подання нею, ОСОБА_3 , до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з дати набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку в Бориспільському районі Київської області, а також пенсійні накопичення з банківського рахунку. Спадкоємцями першої черги є позивач та дружина померлого батька, ОСОБА_2 . У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого батька звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Опанасенко К.І. із заявою про прийняття спадщини, позивачка цього зробити не змогла з об`єктивних причин. Посилається на те, що протягом останніх декількох років постійно проживає в країні Ізраїль і про смерть свого батька ОСОБА_4 дізналася, перебуваючи за кордоном. Однак, у позивача та інших жителів Близького Сходу в першій половині 2021 року виникли обставини, які суттєво ускладнювали або робили неможливим виїзд за межі країни перебування, цьому сприяло загострення військово-політичної кризи, оскільки саме в цей час між Ізраїлем та палестинцями розпочалися воєнні сутички, що призвели до блокування роботи більшості аеропортів цивільного авіафлоту Ізраїлю. Крім того, до наведених обставин ще долучилися ті безпрецедентні заходи уряду країни з протидії поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, у відповідності до яких скористатися послугами цивільних авіаперевезень було досить складно (потрібні були спеціальні перепустки та медичні довідки). Зрештою, позивачу вдалося прибути до міста Києва наприкінці червня 2021 року, проте з фактично пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з дати смерті спадкодавця вже минуло півроку. Позивач 30.06.2021 звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Листом від 24.07.2021 № 77/02-14 приватним нотаріусом було повідомлено про те, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, а відтак, остання є такою, що спадщину не прийняла, тому питання встановлення додаткового строку для прийняття позивачкою спадщини може бути вирішено виключно в судовому порядку.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.09.2021 відкрито провадження у цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки, витребувано копію матеріалів спадкової справи.

Копію ухвали суду про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками до неї представником відповідача отримано 01.10.2021, позивачкою - 13.10.2021.

08.10.2021 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 надійшов відзив з доказами на його обґрунтування, у якому відповідач висловлює свої заперечення щодо заявлених позовних вимог в повному обсязі та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Відповідачка вимоги законодавства щодо порядку прийняття спадщини виконала, заяву у встановлений строк подала, спадщину прийняла. Позивачкою шестимісячний строк було пропущено. Додатково відповідач зазначає про те, що позивач участі у житті батька не приймала ніякої, лише коли помер батько, остання про себе дала знати. За всі роки, що відповідач була разом із померлим, його дочка ніколи не турбувалась про нього, про його стан здоров`я, навіть коли той був у дуже поганому стані, але він у свою чергу повністю віддавав свою пенсію та подарував частину квартири, яку позивачка продала та переїхала до іншої країни. У відповідачки не було коштів на лікування померлого, тому остання була вимушена звернутися до ОСОБА_3 з проханням допомогти, проте остання запитала про місцезнаходження батька. Після смерті спадкодавця, остання не надала будь-якої допомоги на організацію поховання та участі у організації поховання не брала. Наведені підстави позивачкою пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини є недостатніми, оскільки остання є повнолітньою особою та будь-яких вагомих перешкод для подання такої заяви остання не мала.

09.11.2021 до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Опанасенка К.І. надійшли витребувані судом документи.

16.11.2021 до суду від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 надійшли клопотання про приєднання доказів.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22.06.2022 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та призначено справу до судового розгляду по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі, в судове засідання викликано сторони по справі.

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надійшло.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , заявлений позов підтримав та просив його повністю задовольнити, з урахуванням поданого письмового вступного слова. Додатково зазначив про те, що позивач прострочила шестимісячний строк на 3 дні, у зв`язку із обставинами, які зумовили вчасне звернення із заявою про прийняття спадщини через військовий конфлікт між державою Ізраїль та Палестинською автономією. Зазначив, що позивач про смерть батька дізналась відразу, проте на похоронах не була.

Відповідачка, ОСОБА_2 , у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що чоловік сильно захворів, остання помістила чоловіка у дорогу клініку до хорошого професора, але позивачка зробила усе, щоб ОСОБА_4 відмовився від операції, тероризувала його.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Повідомив суду, що померлий подарував квартиру позивачці у Києві, яку остання продала і купила квартиру в Ізраїлі . Ніякої участі у житті батька позивач не приймала, на похованні не була. Коли відповідач звернулася до позивачки за допомогою, оскільки батько захворів, але остання не допомогла. Щодо збройного конфлікту представник відповідача зазначив, що такий був, але транспортне сполучення зачинено не було, консульські установи працювали, відтак будь-яких непереборних обставин у позивача не було.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_3 є рідною донькою спадкодавця, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , що видане 22.08.1962 Печерським райбюро РАЦС м. Києва.

ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , що видане 31.01.2009 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , що видане 30.06.2021 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на його майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку в Бориспільському районі Київської області, пенсійні накопичення на банківському рахунку.

18.02.2021 ОСОБА_2 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Опанасенка К.І.

30.06.2021 ОСОБА_3 звернулась із заявою про прийняття спадщини спадщини після смерті ОСОБА_4 до Десятої Київської державної нотаріальної контори, яка була направлена за належністю до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Опанасенка К.І.

Листами №77/02-14 від 24.07.2021 та № 104/02-14 від 17.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Опанасенком К.І. було роз`яснено ОСОБА_3 про пропуск нею строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Загальні положення про спадкування врегульовані Главою 84 Книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

За вимог ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Судом встановлено, що позивач постійно проживає на території Держави Ізраїль і з дня відкриття спадщини до закінчення встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини на територію України не в`їжджала.

Спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 вперше після відкриття спадщини в`їхала на територію України наприкінці червня 2021 року, звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 30.06.2021, тобто після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на те, що не змогла прибути до України через військовий конфлікт в країні її проживання, в Ізраїлі, на підтвердження чого надає витяги із новинних сайтів.

При цьому, будь-яких належних та достатніх доказів, у розумінні положень Цивільного процесуального кодексу України, позивачем суду не надано, на підтвердження викладених у позовній заяві обставин.

Суд доходить до висновку, що вказані обставини не свідчать про існування поважних причин у розумінні статті 1272 ЦК України.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 38 Закону України «Про нотаріат» консульські установи України вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про право на спадщину.

Так, в Державі Ізраїль функціонує Посольство України в Тель-Авіві з жовтня 1992 року.

Стороною позивача належними та допустимими доказами не доведено неможливість вчасного звернення до відповідної уповноваженої особи із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Також позивачем не підтверджено належними доказами закриття транспортного сполучення, що унеможливлювало виїзд на межі країни проживання. Не наведено причини, які зумовили звернення до уповноваженого Посольства України в країні проживання, при цьому позивач була достовірна обізнана про дату смерті спадкодавця.

У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

В постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №351/2403/17 та від 24.01.2020 у справі 192/1663/17 висвітлено висновок, згідно якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Оскільки ОСОБА_3 за відсутності будь-яких поважних причин не вчинила дій для прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 . АДРЕСА_1 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 03.10.2022.

Суддя: