ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/841/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/422/21 Категорія: 305010900 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Чубин Олексій Миколайович;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Чубина Олексія Миколайовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 21 квітня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Гоголя та вул. Пушкіна в м Черкаси за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 4.7, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Позивач вказує, що внаслідок зазначеної ДТП її автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2020 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно полісу № 122587740.

Відповідно до автотоварознавчого дослідження № 41/20 від 25 червня 2020 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_4 », вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 4.7, д.н.з. НОМЕР_2 складає 74758 грн. 74 коп.

В період з 03 серпня 2020 року по 20 серпня 2020 року страховиком було здійснено ряд часткових відшкодувань матеріального збитку в розмірі 52750 грн. 34 коп, завданого позивачу в результаті ДТП.

ОСОБА_1 вважає, що залишок страхового відшкодування згідно полісу обов`язкового страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності № 122587740 підлягає компенсації за рахунок відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Також позивач вважає за необхідне стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_2 розмір амортизаційного зносу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 4.7, д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 113725 грн. 59 коп.

З урахуванням змінених позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на її користь залишок страхового відшкодування згідно полісу № 122587740 в розмірі 17775,58 грн; стягнути з ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП амортизаційний знос автомобіля в розмірі 108983 грн. (відповідно до висновку експерта № СЕ 19/124-21/12339-АВ від 09.112021 року) та витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 2500 грн. Також просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 1015,20 грн., судові витрати витрачені на отримання консультацій та підготування позовної заяви в розмірі 4000 грн. та судовий збір в сумі 878,80 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ «СК» «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 17 775 грн 58 коп, 507,60 грн судові витрати за проведення судової експертизи та 439,40 грн витрати за сплату судового збору, а всього 18 722,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 108 983,23 грн, 2500 грн витрати на оплату автотоварознавчого дослідження, 507,60 грн судові витрати за проведення судової експертизи та 439,40 грн витрати за сплату судового збору, а всього 109930,23 грн.

В іншій частині позову позивачу відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові ( без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виникає обов`язку з відшкодування такої різниці.

Зважаючи на результати проведеного експертного дослідження, суд встановив, що грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу (амортизаційний знос), який підлягає відшкодуванню за рахунок винуватця ДТП ОСОБА_2 , складає 108983,23 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Чубин Олексій Миколайович подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Соснівського районного м. Черкаси від 27 квітня 2022 року і ухвалити в частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до ОСОБА_2 у повному обсязі.

В апеляційній скарзі вказує, що позивачем було проведено повний відновлювальний ремонт автомобіля, що підтверджується загальнодоступною публікацією у соціальній мережі «Facebook» водія автомобіля на момент ДТП та замовника доданого до позовної заяви звіту № 41/20 від 25 червня 2020 року про вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 .

Вважає, що позивач повинна була надати суду підтверджуючі документи про вартість цього відновлювального ремонту та придбання нових деталей, які під час нього використовувались.

Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував дану обставину, не зазначивши у порушення вимог ст. 89, ч. 5 ст. 263, пунктів 2 і 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України про неї загалом та публікацію зокрема жодного слова в оскаржуваному рішенні.

Вказує, що суд взяв до уваги як доказ висновок судової автотоварознавчої експертизи, проведеної під час розгляду справи, а не звіт, наданий позивачем, тому вважає безпідставним стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача вартості вказаного проведеного дослідження в сумі 2500 грн.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 вважає завищеними заявлені позивачем суми, оскільки автомобіль є не новим, пошкодження внаслідок ДТП є незначними і страховик вже відшкодував позивачу 52290,68 грн, тому з урахуванням реальної ринкової вартості автомобіля близько 300000 грн та зносу його деталей на момент ДТП, стверджує, що кінцева загальна сума у розмірі 192645,51 грн є абсурдною.

Представник ОСОБА_1 адвокат Блізнєцов Євгеній Анатолійович подав відзив на апеляційну скаргу та вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки представник ОСОБА_2 адвокат Чубин О.М. оскаржує рішення Соснівського районного суду м. Черкаси в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 , колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 108 983,23 грн, 2500 грн витрат на оплату автотоварознавчого дослідження, 507,60 грн судових витрат за проведення судової експертизи та 439,40 грн витрат за сплату судового збору, а всього 109930,23 грн.

В інших частинах рішення суду першої інстанції не переглядається.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 квітня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Гоголя та вул. Пушкіна в м Черкаси за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 4.7, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Власником автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 4.7, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію права власності.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2020 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 , що підтверджується наданою суду копією постанови.

На час скоєння ДТП, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (№ 122587740) транспортний засіб ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 застрахований у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай».

ОСОБА_1 24 квітня 2020 року звернулась до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із заявою про страхове відшкодування шкоди внаслідок ДТП, яка сталася 21 квітня 2020 року.

За ухвалою суду у справі була проведена судова автотоварознавча експертиза та відповідно до висновку експерта № СЕ 19/124-21/12339-АВ від 09 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 4.7, д.н.з. НОМЕР_2 із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин (Сврз), становить 70525,92 грн. В той же час грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу становить 108983,23 грн (т. 1 а.с. 162-166).

Позивач вказувала та не заперечувалось сторонами, що страховою компанією їй було сплачено страхове відшкодування в сумі 52750,34 грн.

Рішенням суду першої інстанції в не оскаржуваній частині стягнуто зі страхової компанії страхове відшкодування в сумі 17775,58 грн, тобто, загальна сума страхового відшкодування становить 70 525,92 грн.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок, підтриманий Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Враховуючи наведене, оскільки страховик відповідача ОСОБА_2 відшкодував у добровільному порядку завдану відповідачем шкоду у сумі 52750,34 грн, а рішенням суду стягнуто зі страховика 17775,58 грн страхового відшкодування, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_2 повинен сплатити позивачу різницю між розміром фактично завданої шкоди (матеріальним збитком без врахування коефіцієнту фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, а саме 108983,23 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що автомобіль, належний позивачу, відремонтовано, що на думку скаржника, підтверджується публікацією у соціальній мережі «Facebook», є безпідставними, оскільки з наданої представником скаржника публікації не можливо встановити, що на ній зображено саме належний ОСОБА_1 автомобіль, а також що ремонт зображеного на публікації автомобіля здійснено внаслідок пошкодження саме ДТП, яка сталась 21 квітня 2020 року за участю вказаних вище автомобілів.

Колегія суддів не погоджується із твердженням скаржника, що суд взяв до уваги як доказ висновок судової автотоварознавчої експертизи, проведеної під час розгляду справи, а не звіт, наданий позивачем, тому вважає безпідставним стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача вартості вказаного проведеного дослідження в сумі 2500 грн.

Так, відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрат, понесених останнім на проведення дослідження на визначення ринкової вартості автомобіля, відновлювального ремонту, завданого матеріального збитку власнику автомобіля внаслідок ДТП, в сумі 2500 грн. Так, позивач змушена була нести витрати для проведення вказаного дослідження та звернення до суду за захистом свого порушеного права, а проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи не спростовує понесення позивачем вказаних витрат, які є збитками у розумінні статті 22 ЦК України, та підлягають до стягнення із особи, яка завдала шкоди майну позивача.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що загальна сума, яка підлягає до стягнення на користь позивача у розмірі 192645,51 грн є абсурдною, не підтверджені відповідними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема, проведеною у справі судовою автотоварознавчою експертизою.

Враховуючи наведене, оскільки рішення суду в оскаржуваній частині постановлене при повному дослідженні матеріалів справи, із правильним застосуванням відповідних норм матеріального права, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду в цій частині.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Чубина Олексія Миколайовича слід залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2022 року без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Чубина Олексія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови на умовах та в порядку, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді