У Х В А Л А

31 серпня 2022 року

м. Київ

Справа № 523/16978/19

Провадження № 14-80цс22

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Сімоненко В. М.,

суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р.,

Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В.,

Ткачука О. С.,

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_1 до КП «Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», про визнання незаконними дій

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , та касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс» і Одеського ордену «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю заводу «Продмаш», яка підписана представником Попроцьким Дмитром Михайловичем, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

1. У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подав позов до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (далі - КП «БТІ» Одеської міської ради) про визнання незаконними дій.

2. Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10 жовтня 1994 року ОСОБА_1 належить квартира

АДРЕСА_1 .

3. Посадові особи КП «БТІ» Одеської міської ради, достовірно знаючи про те, що рішенням виконавчого комітету Суворівської районної ради народних депутатів № 49 від 22 січня 1993 року скасовано рішення № 234 від 19 квітня 1991 року про те, що заводу «Продмаш» дано дозвіл на правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш»,

26 лютого 2003 року виписали дублікат реєстраційного посвідчення, яке датоване

20 травня 1994 року на підставі запису в реєстраційній книзі за № 1655-стр.58-кн.12 м/с про те, що домоволодіння АДРЕСА_2 в цілому зареєстровано за заводом «Продмаш» на підставі рішення виконкому Суворовської районної ради № 234 від 19 квітня 1991 року, не відобразивши в дублікаті відомості про те, що рішення виконкому Суворовської районної ради № 234 від 19 квітня 1991 року скасовано на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 49 від 22 січня 1993 року.

4. Згідно дублікату посвідчення завод «Продмаш» зареєстрував за собою 100 % права власності на будинок АДРЕСА_2 , в якому на той час було приватизовано 8 квартир.

5. В подальшому завод «Продмаш» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

6. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив визнати незаконними дії посадових осіб КП «БТІ» Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, яке складено 26 лютого 2003 року про те, що домоволодіння по АДРЕСА_2 20 травня

1994 року зареєстроване в цілому за заводом «Продмаш», на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19 квітня

1991 року за № 234.

7. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення у повному обсязі.

8. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між позивачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс» (далі - ТОВ «Темп Плюс Сервіс», Одеським Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» (далі - Завод «Продмаш») існують спірні правові відносини, оскільки сторони не визнають право власності один одного на об`єкти нерухомості. Суд першої інстанції зробив висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки визнання незаконними дій посадових осіб КП «БТІ» Одеської міської ради по факту видачі дублікату реєстраційного посвідчення на домоволодіння, яке складено 26 лютого

2003 року про те, що домоволодіння 20 травня 1994 року зареєстроване в цілому за Заводом «Продмаш» по АДРЕСА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19 квітня

1991 року за № 234 можливо розглядати тільки спільно з вимогами про оспорювання права власності.

9. Суд апеляційної інстанції зазначив, що спір про визнання незаконним дій КП «БТІ» пов`язаний зі спором про захист речового (цивільного) права на це майно позивача, є приватно правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивач не знаходиться з відповідачами у відносинах, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а правові наслідки,

до яких може призвести задоволення позову, виникають для третьої особи в справі - особи, яка зареєструвала право власності. Також позивач не є учасником публічно-правових відносин, що склались між відповідачами та третьою особою. Позовні вимоги про скасування права третьої особи на видачу дубліката є похідними і можуть бути розглянуті при вирішенні цивільним судом питання щодо законності видачі такого дублікату та наявності у зв`язку з цим порушень прав позивача. Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, не є публічно-правовим спір щодо управлінських дій суб`єкта владних повноважень, які були спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав третьої особи. Такий спір є спором про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного й адміністративного права.

10. У грудні 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_2 , у якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня

2021 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

11. У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

12. У грудні 2021 року ТОВ «Темп Плюс Сервіс» та Завод «Продмаш», подали касаційну скаргу за підписом представника Попроцького Д. М., у якій просять передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, закрити провадження у справі № 523/16978/19.

13. Касаційна скарга ТОВ «Темп Плюс Сервіс» та Заводу «Продмаш» мотивована тим, що:

- Справа підлягає розгляду лише в порядку адміністративного судочинства;

- правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 420/3168/20, у справі 522/2429/21, на яку послався суд апеляційної інстанції, не підлягає застосуванню;

- позивач чітко визначив належний для нього спосіб захисту своїх прав, проте такий захист відповідно до статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України підлягає розгляду не в порядку цивільного судочинства, а в порядку адміністративного.

14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судувід 09 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 523/16978/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано справу з суду першої інстанції.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судувід 24 грудня 2021 року поновлено ТОВ «Темп Плюс Сервіс» строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, касаційну скаргу ТОВ «Темп Плюс Сервіс» та Одеського Ордену «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», яка підписана представником Попроцьким Д. М., на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня

2021 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 січня 2022 року поновлено ТОВ «Темп Плюс Сервіс» та Одеському Ордену «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, відкрито касаційне провадження у справі № 523/16978/19 на підставі частини другою статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду)

17. У січні 2022 року матеріали цивільної справи № 523/16978/19 надійшли до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

18. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України.

19. Ухвала мотивована тим, що відповідачі оскаржують постанову суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції. Також колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає, що виключних випадків, за яких справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачених частиною шостою статті 403 ЦПК України, не встановлено.

20. Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

21. Перевіривши підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, остання зазначає таке.

22. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що справа може бути передана на її розгляд на підставі частини шостої статті 403 ЦПК України лише у випадку відсутності всіх трьох указаних у цій нормі випадків: учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах. У разі наявності хоча б одного з перелічених у частині шостій статті 403 ЦПК України випадків справа не підлягає передачі до Великої Палати Верховного Суду.

23. Наявність у частині шостій статті 403 ЦПК України умов передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зумовлена підставами касаційного оскарження судових рішень та межами повноважень колегій суду, судових палат та об`єднаних палат Касаційних судів у складі Верховного Суду та повноваженнями Великої Палати Верховного Суду.

24. За узагальненим змістом частини другої статті 389 та статті 403 ЦПК України справи, у яких виникає правова проблема, пов`язана з юрисдикцією, за наявності різних правових позицій Касаційного суду у складі Верховного Суду у будь-якому складі суддів цього суду вирішується палатою чи об`єднаною палатою цього суду. І лише наявність різних правових позицій іншого касаційного суду, у тому числі щодо юрисдикції, є однією з підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

(частина третя статті 403 ЦПК України).

25. Сама по собі відсутність висновку Великої Палати Верховного Суду щодо визначення юрисдикції у певних правовідносинах, починаючи з 08 лютого 2020 року (у зв`язку набранням чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») не є підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

26. Посилаючись на оскарження судових рішень з підстав порушення судами правил юрисдикції, ТОВ «Темп Плюс Сервіс» та Завод «Продмаш» не обґрунтували порушення судами правил юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібними правовідносинами.

27. Слід також зауважити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалась щодо критеріїв визначення юрисдикції спору.

28. У постанові Великої Палати Верховного Судувід 27 березня 2019 року у справі № 638/14011/16-ц зазначено, що судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Це і компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

29. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

30. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

31. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

32. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, що виникають із індивідуальних, цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

33. Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

34. Ці позиції викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду

від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14145цс20),

від 16 червня 2020 року у справі № 756/3456/19 (провадження № 14-543цс19),

від 26 лютого 2020 року у справі № 210/5659/18 (провадження № 14-632цс19) та інших.

35. Відсутність судових рішень іншого касаційного суду свідчить про право Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду висловити правову позицію щодо спору у цій справі з застосуванням критеріїв, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у вищевказаних постановах.

36. Варто зазначити, що Одеський апеляційний суд у своїй постанові від 28 жовтня 2021 року застосував правові позиції, які містяться у постановах Верховного Суду

від 17 лютого 2021 року у справі № 420/288/20, у постанові від 20 травня 2021 року у справі № 420/3168/20, у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 522/2429/21.

37. Вищевказані висновки зазначають, що не є публічно-правовим спір щодо управлінських дій суб`єкта владних повноважень, які були спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав третьої особи. Такий спір є спором про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного й адміністративного права.

38. У своїй касаційній скарзі ТОВ «Темп Плюс Сервіс» та Завод «Продмаш», за підписом представника Попроцького Д. М., не заперечували, що Одеський апеляційний суд у своїй постанові від 28 жовтня 2021 року застосував правові позиції, які містяться у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 420/288/20,

у постанові від 20 травня 2021 року у справі № 420/3168/20, у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 522/2429/21, але не погодились із застосованими правовими висновками.

39. Проте, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, відкривши провадження ухвалою від 11 січня 2022 року зазначив наступне: «Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України (без зазначення пунктів) підстави для відкриття касаційного провадження

(суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі

№ 420/3168/20, від 20 травня 2021 року у справі № 522/2429/21, від 17 лютого

2021 року у справі № 420/288/20)».

40. Посилаючись на оскарження судових рішень з підстав порушення судами правил юрисдикції, ТОВ «Темп Плюс Сервіс», Завод «Продмаш» та колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не обґрунтували порушення судами правил юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову в подібних правовідносинах. Таким чином, не було дотримано умов передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачених частиною шостою статті 403 ЦПК України.

41. Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Керуючись статтями 403 та 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Повернути справу № 758/9406/19 за позовом ОСОБА_1 до КП «Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс», Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, Одеський Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш», про визнання незаконними дій на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Сімоненко

Судді: В. В. Британчук Л. Й. Катеринчук

Ю. Л. Власов Г. Р. Крет

І. В. Григор`єва Л. М. Лобойко

М. І. Гриців К. М. Пільков

Д. А. Гудима О. Б. Прокопенко

Ж. М. Єленіна О. М. Ситнік

І. В. Желєзний І. В. Ткач

О. С. Золотніков О. С. Ткачук