ПОСТАНОВА

іменем України

30 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 385/360/22

провадження № 22-ц/4809/902/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Фермерське господарство «Олена»,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена», в інтересах якого діє Мелєзгінов Юрій Валерійович, на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2022 року у складі судді Панасюка І.В.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Фермерського господарства «Олена» (далі по тексту ФГ «Олена») про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер :02:000:2208, яка розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Самостійно обробляти земельну ділянку після смерті чоловіка вона не мала змоги, а тому 06 січня 2012 року між нею та відповідачем укладено договір б/н про оренду належної їй земельної ділянки. Відповідно до істотних умов договору, узгоджених сторонами, відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,97 гектара з кадастровим номером :02:000:2208. Строк, на який було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з п.3.1 договору становить 10 років. Пунктом 15.2 договору передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір між нею та відповідачем було підписано на початку 2012 року, а тому строк його дії закінчується у 2022 році, у подальшому вона планувала обробляти власну земельну ділянку самостійно. У зв`язку з цим 19 липня 2021 року вона звернулась до відповідача з листом-повідомленням, в якому зазначила, що у зв`язку із закінченням дії договору оренди землі, вона не бажала поновлювати його на новий строк, оскільки у подальшому має намір використовувати вказану земельну ділянку для власних потреб. Жодних заперечень щодо викладених в листі вимог вона не отримувала. 06 січня 2022 року вона звернулась до відповідача з метою узгодження проведення необхідних дій для повернення земельної ділянки та встановлення відповідних меж, на що отримала усну відповідь, що строк дії договору оренди спливає 06.04.2027 року, оскільки строк дії оренди обраховується з моменту державної реєстрації права оренди. Вважала, що виникла ситуація, коли через дії відповідача з приводу зволікання державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами 06 січня 2012 року, право оренди за яким зареєстровано 06 квітня 2017 року, порушує її права як власника, не відповідає істотним умовам договору щодо строку користування земельною ділянкою, не відповідає тим наслідкам, на які вона розраховувала при укладені договору, а тому вважала, що строк дії права на користування земельною ділянкою закінчився у зв`язку із закінченням десятирічного строку, на який його було укладено. Добровільного доступу до належної їй земельної ділянки відповідач не надає та продовжує використовувати на власний розсуд. 18 лютого 2022 року вона звернулася до ЦНАП Гайворонської міської ради Кіровоградської області, отримала копію договору оренди земельної ділянки та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно з яким 06 квітня 2017 року зареєстровано інше речове право на право оренди земельної ділянки строком на 10 років, з орендною платою не менше 4% вартості земельної ділянки, тобто на умовах договору оренди земельної ділянки узгоджених при його укладені 06 січня 2012 року. Вважає, що державна реєстрація іншого речового права - права оренди земельної ділянки, вчинена 06 квітня 2017 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С., підлягає скасуванню, оскільки відповідач не здійснив державну реєстрацію договору оренди землі, договір між позивачем та відповідачем чинності не набрав і відповідно ФГ «Олена» не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі. На момент укладання договору оренди земельної ділянки, а саме 06 січня 2012 року, діяло законодавство, яке зобов`язувало здійснювати реєстрацію договору, а договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.15.2 договору). Тому для реєстрації права на користування земельною ділянкою, яке відповідач здійснив 06 квітня 2017 року, необхідно було провести реєстрацію самого договору оренди до 31 грудня 2012 року. На даний час вона не має змоги використовувати належну їй земельну ділянку, оскільки відповідач чинить перешкоди та продовжує її обробляти. Вважає, що, оскільки відповідач володіє спірною земельною ділянкою за відсутності вчиненого правочину єдиним ефективним способом захисту свого порушеного права на використання на власний розсуд належної їй земельної ділянки є усунення перешкод в користуванні шляхом її витребування та скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди відповідача на належну їй земельну ділянку.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд зобов`язати ФГ «Олена» усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2208 площею 2,9674 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом повернення її власнику та скасувати державну реєстрацію речового права - право оренди земельної ділянки, яка здійснена 06 квітня 2017 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С., на підставі договору оренди земельної ділянки від 06 січня 2012 року б/н, номер запису про інше речове право 20287195 та стягнути з ФГ «Олена» на її користь судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2022 року позов задоволено. Зобов`язано ФГ «Олена» усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 земельної ділянки :02:000:2208 площею 2,9674 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області шляхом повернення її власнику та скасувати державну реєстрацію речового права - право оренди земельної ділянки, яка здійснена 06 квітня 2017 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С., на підставі договору оренди земельної ділянки від 06 січня 2012 року б/н, номер запису про інше речове право 20287195. Додатковим рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2022 рокустягнуто з ФГ «Олена» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у сумі 9000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ФГ «Олена», в інтересах якого діє адвокат Мелєзгінов Юрій Валерійович,подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Марущак Олександр Євгенійович, направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ФГ «Олена» - без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Мелєзгінов Ю.В. просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності позивача та його представника на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,9674 га, кадастровий номер :02:000:2208, яка розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-12, 17-18, 42).

06 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» укладено договір б/н про оренду належної їй земельної ділянки, відповідно до умов якого відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,97 гектара з кадастровим номером :02:000:2208. Строк, на який було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.3.1 договору становить 10 років. Згідно з п.15.2 договору договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.13-16).

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з листом-повідомленням, у якому зазначила, що у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі вона не бажає поновлювати його на новий строк, оскільки у подальшому має намір використовувати вказану земельну ділянку для власних потреб (а.с.19).

Як свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 06 квітня 2017 року було зареєстровано інше речове право на право оренди земельної ділянки площею 2,9674 га, кадастровий номер :02:000:2208, строком на 10 років, з орендною платою не менше 4% вартості земельної ділянки (а.с.17-18).

На час звернення до суду 26.04.2022 року ОСОБА_1 не має змоги використовувати належну їй земельну ділянку, оскільки відповідач чинить перешкоди та продовжує її обробляти.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що договір оренди спірної земельної ділянки від 06 січня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Олена», не набрав чинності, тому у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди за ФГ «Олена» на підставі цього договору, а також внесення запису про інше речове право 20287195.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент підписання сторонами договору) державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст.761 ЦК).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом частини третьої статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на час підписання сторонами оспорюваного договору) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору оренди землі від 06 січня 2012 року позивач передав спірну земельну ділянку в оренду ФГ «Олена» строком на 10 років. Пунктом 15.2 цього договору оренди передбачено, що він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, момент набрання чинності договору оренди землі сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації. Такі умови договору відповідають, зокрема, статті 18 Закону України «Про оренду землі», чинній на час виникнення спірних правовідносин.

З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року №1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01 січня 2013 року відповідач не міг зареєструвати спірний правочин.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, дійсно, проведення 06 квітня 2017 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі спірного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору, оскільки державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі, а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.

Отже, оскільки ФГ «Олена» не здійснило державну реєстрацію договору оренди землі, договір між позивачем та відповідачем чинності не набрав і, відповідно фермерське господарство не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі.

Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені і у постановах від 23 червня 2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19) та від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження N 14-338цс19).

Враховуючи те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 06 січня 2012 року є неукладеним, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині усунення перешкод у користуванні належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2208 площею 2,9674 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом повернення її власнику.

За змістом частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент реєстрації права оренди) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права оренди земельної ділянки проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі договору оренди землі та інших документів, які підтверджують набуття права оренди земельної ділянки.

Державна реєстрація прав на землю є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав власності, користування, зокрема права оренди землі, що супроводжуються внесенням даних про зареєстровані права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи ту обставину, що договір оренди спірної земельної ділянки від 06 січня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Олена», не набрав чинності, у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди за ФГ «Олена» на підставі цього договору, а також внесення запису про інше речове право номер запису - 20287195, тому апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову і в частині скасування державної реєстрації речового права - право оренди земельної ділянки, яка здійснена 06 квітня 2017 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С. на підставі договору оренди земельної ділянки від 06 січня 2012 року б/н, номер запису про інше речове право 20287195.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність рішення суду не впливають, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена», в інтересах якого діє Мелєзгінов Юрій Валерійович, залишити без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко