Справа №705/5624/21
2/705/1177/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Прокопенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Вона є дочкою покійного, а тому є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті.

У встановлений законом термін та порядок, вона звернулася до приватного Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Карайкози А.І. із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_3 їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що при проведенні відповідної перевірки, було виявлено арешти на вказану квартиру накладені: 03.05.2007 року на підставі постанови відділу виконавчої служби Уманського РВ УМВС № б/н від 02.08.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 ; 08.05.2007 року на підставі постанови відділу виконавчої служби Уманського міського УЮ АА 929076 від 29.03.2004 року на все майно за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 .

Вона неодноразово зверталася до відповідача про вирішення питання про зняття арештів та він відмовлявся вирішувати вказане питання, посилаючись на свою зайнятість.

Таким чином виникла ситуація, при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, а тому вона і вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування після смерті її батька.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть № 676.

Позивач по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Черкаським міським бюро РАГС, є дочкою ОСОБА_3 .

Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17 травня 2021 року, ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 її батька, ОСОБА_3 . Під час винесення вказаної постанови приватним нотаріусом встановлено, що нею 22 листопада 2019 року заведено спадкову справу № 37/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , на підставі заяви доньки померлого, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інші спадкоємці за законом: дружина померлого, ОСОБА_6 , 1953 року народження, і син померлого, ОСОБА_2 , 1975 року народження, від прийняття спадщини відмовилися на користь доньки померлого, ОСОБА_1 , згідно заяв про відмову від прийняття спадщини від 12 листопада 2019 року. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , немає можливості оскільки виявлено арешти нерухомого майна на зазначену квартиру.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 17.05.2021 року за № 256707702, на квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови Б/Н від 02.08.2001 року Уманського РВ УМВС, а також на підставі постанови АА 929076 від 29.03.2004 року відділу виконавчої служби Уманського міського УЮ, накладено арешт. При цьому, власником вказаної квартири вказаний ОСОБА_2 .

Разом з тим, у відповідності до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 14 березня 1995 року, виданого Уманським відділом житлового господарства, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної, спільної, сумісної власності: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Зазначене також підтверджується відміткою у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя не розпорядився належним йому майном, спадкування здійснюється за законом.

Положеннями ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємці за законом дружина померлого та син померлого, відповідач по справі. ОСОБА_2 , від прийняття спадщини відмовився на користь позивача по справі, про що написали у нотаріуса відповідні заяви. Позивач по справі, як спадкоємець за законом, має намір прийняти спадщину у виді належної спадкодавцю 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , про що подала відповідну заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Судом встановлено, що спадкова квартира є спільною сумісною власністю спадкодавця та інших спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. При цьому встановлено, що на квартиру накладено арешт, як на майно належне одному із співвласників, відповідачу по справі ОСОБА_2 , що позбавляє позивача можливості реалізувати свої спадкові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно.

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів по справі суд визнає, що наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування, таке визнання не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб і може бути прийняте, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, але позивач у своїй заяві на стягненні судових витрат не наполягає.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 319, 321, 328, 356-358, 1216, 1222, 1226, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський