Справа: 164/317/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її мати ОСОБА_2 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,7400 га. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її дочка ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Іншим спадкоємцем є ОСОБА_3 , який від спадщини відмовився, про що написав відповідну заяву. Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищезазначене спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 , кожен зокрема, не з`явилися, до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 963 від 07 жовтня 2021 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 962 від 07 жовтня 2021 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадкодавець на день смерті постійно була зареєстрована та проживала за вищевказаною разом з дочкою ОСОБА_1 . Пережилого подружжя немає. Спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 9, 10).

Згідно заяви ОСОБА_3 від 08 жовтня 2021 року, спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_2 він не прийняв та заяву про продовження строку для прийняття спадщини подавати не буде, просить вважати таким, що відмовився від належної частки у спадщині, не заперечує щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 12).

Із витягу з рішення Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/2 від 20 січня 1994 року вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,74 га (а.с. 11).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 08 листопада 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 21).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 117/02-31 від 03 березня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельні ділянки, площею 0,25 га та 0,74 га (а.с. 25).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 192/01-16 від 08 квітня 2022 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 60/2002 (а.с. 37).

Із спадкової справи № 60/2002, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 22 лютого 2002 року з заявою прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась ОСОБА_1 22 лютого 2002 року з заявами про відмову від спадщини звернулись ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 41-54).

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,74 га, яка знаходиться в селі Рудка Камінь-Каширського (Маневицького) району Волинської області, згідно Рішення сесії Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області від 20 січня 1994 року № 16/2, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Матвійчук Василь Ананійович, адреса: 44601, смт. Маневичі Волинської області, вул. Некрасова, 10.

Відповідач: Маневицька селищна рада Волинської області, адреса: 44601, смт. Маневичі Волинської області, вул. Незалежності, 30.

Повний текст судового рішення складено 27 липня 2022 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська