Справа №484/1027/22 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/694/22
Постанова

Іменем України

30 серпня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Стрілець К.О.,

за участю:

представника позивача Сотської С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, вступна та резолютивна частини якого ухвалені 30 травня 2022 року, дата складання повного рішення 02 червня 2022 року, під головуванням судді Максютенко О.А., в приміщенні цього ж суду, по цивільній справі № 484/1027/22, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про дострокове розірвання договору оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженої відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі ТОВ «Агрофірма Корнацьких») про дострокове розірвання договору оренди земельних ділянок та їх повернення.

Позовна заява мотивована тим, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 05 липня 2004 року №200-р., вона є власником земельної ділянки розташованої у межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 4.67 га.

У зв`язку з виділенням вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості), їй було присвоєно кадастрові номери: :01:000:0128 площею 3.07 га, :01:000:0333 площею 0.28 га, :01:000:0543 площею 0.02 га, :03:000:0265 площею 1.30 га.

Цільове призначення даних земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 січня 2007 року між позивачкою та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» укладений Договір оренди земельної ділянки, строком на 50 років з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2056 року, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 квітня 2008 року № 03.

На виконання умов вказаного Договору ОСОБА_1 , відповідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 15 квітня 2008 року, передала, а відповідач прийняв в оренду належну їй земельну ділянку загальною площею 4,67 га.

Орендна плата, відповідно п. 9 умов Договору, вноситься в фіксованій грошовій сумі у розмірі 785 грн 84 коп. або за згодою сторін в натуральній формі згідно додатку №1 до Договору, в якому відповідач зобов`язався видати 900 кг пшениці, 940 кг ячменю, 55 кг соняшнику, 100 кг кукурудзи (в зерні), 10 кг цукру.

Орендна плата має сплачуватись щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок.

Вказувала, що взяті на себе зобов`язання по внесенню орендної плати ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не виконує.

В порушення умов Договору оренди відповідач виплачує орендну плату в натуральній формі на власний розсуд, тоді як будь які зміни або доповнення до вказаного Договору оренди землі стосовно платежів та форм оплати не вносились.

Так, в 2020 році, позивачка отримала лише 400 кг ячменю, тобто в кількісному вигляді меншому, ніж передбачено умовами договору.

У 2021 році відповідач орендну плату позивачці не сплатив взагалі.

Посилаючись на зазначене та наявність факту систематичного неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати ОСОБА_1 просила достроково розірвати договір оренди землі та повернути їй земельні ділянки.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про дострокове розірвання договору оренди землі та поверненні земельних ділянок.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутня систематичність у невиплаті орендної плати.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на порушення районним судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність систематичності невиплати орендної плати є неправильним. Судом не було враховано, що орендна плата за 2020 рік виплачена не в повному обсязі.

Також, судом не враховано невиплату орендної плати за 2021 рік.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 05 липня 2004 року №200-р належить земельна ділянка загальною площею 4.67 га, що розташована згідно з планом, в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку з виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), було присвоєно кадастрові номера земельним ділянкам: :01:000:0128 площею 3.07 га, :01:000:0333 площею 0.28 га, :01:000:0543 площею 0.02 га, :03:000:0265 площею 1.30 га.

01 січня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» укладений договір оренди земельної ділянки строком на 50 років з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2056 року, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 квітня 2008 року № 03.

На виконання умов вказаного Договору позивачка передала, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку розміром 4,67 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена на території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 15 квітня 2008 року.

Відповідно до п. 9 Договору, сторонами погоджено, що за користування вказаною в договорі земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 785 грн 84 коп.

З метою захисту майнових інтересів Орендодавця за згодою сторін на умовах, визначеним цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведено визначеною кількістю сільськогосподарської продукції.

Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком №1 до Договору, шляхом подання орендодавцем на ім`я Орендаря письмової заяви, така заява подається Орендодавцем Орендарю до 01 вересня року, за яким проводиться розрахунок по орендній платі.

Якщо протягом року сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватись в грошовій формі.

Орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Згідно Додатку №1 до Договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2007 року сторони погодили форму орендної плати: грошову та натуральну, відробіткову; щорічний розмір платежів та терміни їх вплати. Термін виплати грошової форми встановлено до 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі; натуральна оплата: після збору належної до видачі сільгосппродукції, але не пізніше 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Наполягаючи на задоволенні позову, ОСОБА_1 посилалася на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі, а саме виплату орендної плати не у повному обсязі за 2020 рік. Вказувала, що отримала 4250 грн орендної плати у грошовому виразі, а решту - 2 340 грн відповідач надав сільськогосподарською продукцією (400 кг ячменю). Оскільки умовами договору сторони обумовили, що орендна плата орендарем повинна вноситись у фіксованій грошовій сумі, тому розрахунок у натуральній формі проведений поза межами повноважень орендаря.

Також зазначала, що відповідачем орендна плата за 2021 рік нарахована орендарем, але не виплачена взагалі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За положеннями частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16 (підтверджена постановою об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року № 61-41932сво).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як видно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів за 2020 рік, ОСОБА_1 , у ІІІ - ІV кварталах 2020 року отримала дохід від ТОВ «Агрофірма Корнацьких» у розмірі 2484 грн 48 коп. та 5701 грн 87 коп. відповідно, за надання в оренду земельної ділянки (а.с.11).

Згідно довідки ТОВ «Агрофірма Корнацьких» № 178 від 09 травня 2022 року, ОСОБА_1 нараховано та виплачено орендну плату грошовими коштами 2000 грн та 2250 грн, а також в рахунок орендної плати видано сільськогосподарську продукцію у вигляді 400 кг ячменю на суму 2340 грн (а.с.33).

Про виплату ОСОБА_1 у 2020 році орендної плати готівковими коштами та сільськогосподарською продукцією у вказаному розмірі, свідчить підпис орендодавця у відомостях на виплату готівки, а також відомостях на видачу ячменю (а.с.32,46-49).

Даний факт підтверджується та не заперечується і самою ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростували визначену відповідачем вартість сільськогосподарської продукції ( ячменю) у 2020 році, та свідчили про те, що орендна плата у натуральній формі виплачена позивачці на суму меншу, ніж передбачено умовами договору, остання не надала, що є її процесуальним обов`язком, відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України.

Наведене свідчить про те, що за 2020 рік орендну плату ОСОБА_1 виплачено у повному обсязі частково у грошовому виразі, а інша частина виплачена у натуральній формі. Отже, відповідач повністю виконав свій обов`язок по сплаті орендної плати позивачці за 2020 рік, на умовах та в строки визначені договором.

Посилання в апеляційній скарзі представника позивача на відсутність домовленості з орендодавцем щодо проведення розрахунку у натуральній формі, є безпідставними.

Отримання орендної плати у вигляді 400 кг ячменю не суперечить умовам Договору оренди та Додатку №1 до Договору оренди, у якому сторони передбачили поєднання різних форм орендної плати.

Більш того, отримавши сільськогосподарську продукцію в якості орендної плати, позивачка прийняла вказану оплату, не відмовилася та своїм підписом фактично погодилася на такі умови договору.

Твердження представника позивачки в суді апеляційної інстанції про те, що орендна плата у натуральній формі була виплачена в кількісному вигляді меншому, ніж передбачено Додатком до Договору оренди, є помилковими, враховуючи те, що крім отримання орендодавцем 400 кг ячменю, орендна плата ОСОБА_1 частково була сплачена й у грошовому вигляді.

Що стосується орендної плати за 2021 рік, то згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів, станом на 11 квітня 2022 рік, ОСОБА_1 у ІV кварталі 2021 нараховано дохід від оренди земельної ділянки ТОВ «Агрофірма Корнацьких» в сумі 10223.60 грн, однак не виплачено.

Встановивши лише разову несплату орендної плати, що не має систематичного характеру суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та відсутність підстав для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 31.08.2022 р.