ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 708/586/22
Провадження № 22-ц/821/1336/22
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

представник заявника: адвокат Стасько Олег Григорович

заінтересовані особи: Чигиринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей Чигиринської міської ради

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стаська Олега Григоровича на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2022 року (постановлену в приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області під головуванням судді Попельнюха А.О.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чигиринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей Чигиринської міської ради про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

15 липня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Стасько О.Г. звернувся до Чигиринського районного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту батьківства, просив суд винести рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 є батьком дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зобов`язати Чигиринський відділ ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Центрального МУМЮ (м. Київ) внести зміни до актових записів про народження дітей шляхом зміни відомостей про батька дітей та їх прізвища.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що заявник ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина. У період спільного проживання у них народились двоє синів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дітей внесені до актових записів про народження дітей на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Заявник вказує, що мати дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Звернення до суду обумовлено необхідністю внесення змін до актових записів про народження дітей та зазначення заявника батьком дітей.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства - залишено без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки з моменту встановлення батьківства заявника щодо двох малолітніх дітей останній набуває комплекс прав, як батько дітей, які регламентовані Розділом ІІІ Сімейного кодексу України, то суд вбачає спір про право, який не підлягає розгляду в окремому провадженні, а є предметом розгляду позовного провадження.

Крім того, подання такої заяви особою, яка вважає себе батьком дитини чинним законодавством не передбачено, оскільки наведений порядок може бути використаний заявником за умови смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини.

В апеляційній скарзі, поданій 07 вересня 2022 року, представник ОСОБА_1 адвокат Стасько О.Г., вважаючи ухвалу суду першої інстанції постановленою при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм процесуального права, просив ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2022 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд прийшовши до висновку про наявність спору про право, не встановив і не зазначив, з яким конкретно органом чи фізичною особою у заявника виник спір та в чому він полягає.

Крім того, суд не надав належної оцінки тому, що заінтересовані особи по справі не заперечували щодо задоволення поданої ОСОБА_1 в порядку окремого провадження заяви та не заявляли про наявність спору.

Зокрема, представник Служби у справах дітей Чигиринської міської ради в судовому засіданні повідомив, що будь-які рішення відносно малолітніх дітей службою не приймались, не оскаржувались та спору щодо дітей немає.

Скаржник вказує, що вже звертався до Чигиринського районного суду Черкаської області із позовом про визнання батьківства та включення відомостей про особу як про батька до актового запису про народження дитини. Втім, ухвалою суду від 27 червня 2022 року у відкритті провадження було відмовлено та роз`яснено право ОСОБА_1 на звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Стаська О.Г. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись із даною заявою про встановлення факту батьківства, заявник ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення цього юридичного факту має для нього суттєве юридичне значення, зокрема, він зможе на законних підставах виховувати, утримувати і забезпечувати дітей, бути їхнім законним представником та представляти їхні права та інтереси.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Враховуючи наведені положення цивільного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження можливе виключно у випадку смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини або ж запис про батька дитини у Книзі реєстрацій народжень внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Натомість, у справі, що розглядається, з заявою про встановлення факту батьківства звернулась особа, яка вважає себе батьком дитини, що не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду , що вказано у ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, районний суд під час розгляду справи виявив спір про право, виходячи з того, що з моменту встановлення батьківства заявника щодо двох малолітніх дітей останній набуває комплекс прав, як батько дітей, які регламентовані Розділом ІІІ Сімейного кодексу України.

Апеляційний суд погоджується з наведеним та вважає, що встановлення батьківства в даному випадку підлягає розгляду в порядку позовного провадження, в якому, зокрема, необхідно встановити чи є інші, окрім заявника, особи, заінтересовані у вирішенні цієї справи, перевірити, чи впливатиме встановлений факт на права та обов`язки цих осіб, оскільки сам заявник у поданій заяві вказував, що встановлення факту батьківства необхідне йому для того, щоб бути законним представником та представляти права та інтереси дітей.

Щодо посилання заявника на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 27 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження у справі про визнання батьківства та включення відомостей про особу, як про батька до актового запису про народження дитини, то апеляційний суд не може надавати їй оцінку, оскільки у встановленому законом порядку дана ухвала судом апеляційної інстанції не переглядалась.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 374 та статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стаська Олега Григоровича на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2022 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чигиринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей Чигиринської міської ради про встановлення факту батьківства залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2022 року/