Справа № 490/815/22
н/п 2/490/1486/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

13 липня 2022 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів з вимогою визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 . При цьому, позивач посилається на те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою довгий час, а саме ОСОБА_2 не проживає з грудня 2009 року, ОСОБА_3 з червня 2014 року, ОСОБА_4 з лютого 2011 року, будинком не цікавляться, витрати на його утримання не несуть.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задоволити позов.

Відповідачі до суду не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом досліджено договір купівлі-продажу № 270 від 10.09.2001 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 згідно якого остання придбала житловий будинок АДРЕСА_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що відповідачі (діти позивача) близько 10 років не проживають у спірному будинку, оскільки виїхали на заробітки до Росії.

Отже, судом встановлено, що позивач є власником будинку а відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають в спірному будинку близько 10 років.

Суд приходить до висновку, що відповідачі, залишившись зареєстрованим на даній жилій площі, мали право на користування даним жилим приміщенням, проте, не проживаючи в спірному будинку більше року, відповідачі втратили право користування даним жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405 ЦК України, ст.ст.10,12,13,76-80,82,259,263-265,268,354-355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням

будинок АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням

будинок АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням

будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя