Провадження №2-о/521/241/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Неділько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована такими обставинами.

Позивач зареєстрована та проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Частина вказаного будинку належить їй на праві приватної власності.

У 2017 році ОСОБА_2 попросив дозволити йому тимчасово (на 3 місяці) мешкати у її будинку, оскільки власник житла, в якого він орендував ліжко попросив його звільнити приміщення, при цьому ОСОБА_2 посилався на те, що він шукає роботу в м. Одесі, а проживати за своїм місцем реєстрації в Біляївському районі є для нього незручним. Після спливу трьох місяців, ОСОБА_2 не звільнив житло заявниці, а вчинив скандал, став погрожувати фізичною розправою, намагався її задушити, замахнувся на неї та хотів вдарити залізною арматурою, але побачив, що сусіди дивляться на його дії, тому зупинився. За фактом вказаного постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2017 року у справі №521/13890/17 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, проте звільнено від адміністративної відповідальності.

Після цього ОСОБА_2 її житло не звільнив та продовжував проживати разом з нею, постійно вчиняв скандали, бійки, наносив її побої, ображав. Неодноразово вона зверталася до поліції за захистом своїх прав. Кожного разу співробітниками поліції складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також з метою виселення ОСОБА_2 заявниця була вимушена звернутись до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, за результатами розгляду якого заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.05.2019 року у справі №521/18202/18 позовну заяву задоволено, прийнято рішення про усунення перешкод в користуванні власністю 13/25 частинами будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення з нього ОСОБА_2 .

Разом з тим, не дивлячись на чисельні прохання, факти притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, наявність рішення суду щодо усунення перешкод в користуванні, виселити останнього так і не вдалося.

Враховуючи викладене, заявник просила суд:

«Видати обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покласти на нього обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 вести телефоні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею.

У відкрите судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подав.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Частина вказаного будинку належить їй на праві приватної власності.

У 2017 році ОСОБА_2 попросив дозволити йому тимчасово (на 3 місяці) мешкати у її будинку, однак до цього часу житло заявниці не звільнив.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року по справі №521/13890/17, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року по справі №521/6157/18 ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та відповідно до ст. 22 КУпАП обмежетились усним зауваженням.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2018 року по справі №521/13246/18 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2018 року по справі №521/15500/18 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року по справі №521/11784/18 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Більш того, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року по справі №521/18202/18 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення про усунення перешкод в користуванні власністю 13/25 частинами будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення з нього ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 зазначеного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Правовий аналіз наведених норм Закону свідчить про те, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи зазначені судом обставини та існування ризиків вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 , яка є постраждалою від домашнього насильства, а тому, з огляду на наявність у ОСОБА_2 зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього та покладення на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», а саме:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 вести телефоні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 76 83, 89, 259, 263 265, 350-1 - 350-6, 354 - 355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припис задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покладення на нього обов`язків:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

-заборонити ОСОБА_2 вести телефоні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею, строком на 6 місяців.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: І.В. Плавич