Справа №: 398/1998/22
провадження №: 2/398/1421/22
"24" серпня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого - судді Демченко І.М.
за участю секретаря Карпушевої О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрія в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за дорученням адвокат Боровський Валерій Антонович до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Представник позивача звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 19.11.2008 року, виданого виконкомом Дмимтрівської селищної ради на підставі рішення №27 від 14.11.2008 року, є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не являється родичем або членом сім`ї позивача, та не є співвласником будинку, і з 2015 року не проживає в даному будинку та в будинку відсутні його речі. Де на даний час проживають відповідач йому невідомо. Враховуючи викладе позивач вважає що він втратив право користування житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 25.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 24.08.2022 року у порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
Позивач ОСОБА_1 надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення. У встановлений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження та відзиву не надав.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Також суд зазначає, що оскільки відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши докази, суд встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 19.11.2008 року, виданого виконкомом Дмимтрівської селищної ради на підставі рішення №27 від 14.11.2008 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Довідкою Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради за № 4770/72/16 від 02.11.2022 року підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 , значаться зареєстрованими позивач ОСОБА_1 , його син ОСОБА_4 та не член родини ОСОБА_2 (а.с.13).
Актом від 15 листопада 2021 року, затвердженим головою квартального комітету Олександрійської міської ради та складеним за участю мешканців АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 не проживає та ніколи не проживав, його особистих речей в будинку немає (а.с. 16).
Відповідно до акту про фактичне проживання особи від 16.11.2021 року, затвердженого виконавчим комітетом Олександрійської міської ради та складеним старостою сел. Олександрійське, та мешканцями АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).
Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями статті 391 ЦК України надано право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї , попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( п.3 ч.1 ст.346 ЦК України) із знаттям останнього з реєстрації.
З огляду на тлумачення змісту права власності (ч.1ст.317 ЦК України) та рівність умов у здійсненні своїх прав ( ч.3ст.319 ЦК України) позивач має право на звернення до суду з даним позовом.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він є колишнім власником квартири та в силу закону припинення права власності тягне за собою припинення такої правомочності як користування спірною квартирою.
Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, якіпостійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
На підставі доданих до матеріалів справи доказів встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем реєстрації не проживає, його особистих речей в будинку не має.
Таким чином, судовим розглядом справи встановлено, що відповідач за місцем реєстрації не проживає, отже він є таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 . Будь-які підстави для збереження за ним права користування цим житловим приміщенням відсутні, у зв`язку з чим суд вважає, що права позивача підлягають захисту та приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265 , 280, 281 ЦПК України, ст.ст.317, 391 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за дорученням адвокат Боровський Валерій Антонович до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 , зі зняттям його з реєстраційного обліку за цією адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий : І.М.Демченко