РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/14735/21

Провадження № 22-ц/4815/757/22

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2021 року в Рівненський міський суд звернулось ТзОВ «Лайм Кепітел» з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17045,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторонами укладено договір № ЛЛ-00853975 від 22.11.2020 року на суму 5100 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Внаслідок не повернення позивачу коштів заборгованість за кредитним договором становить 17045,13 грн. Просить суд стягнути заборгованість та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначають, що відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту, оскільки ним подано анкету-заяву, яка разом з «Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту» складає кредитний договір.

Строк користування кредитом становить 16 днів, та може бути продовжений до 96 днів. Проценти за користування кредитом складають 2,0 відсотки за кожен день користування кредитом, та збільшуються до 2,5 відсотків з наступного дня після закінчення строку користування кредитом.

ТзОВ «Лайм Кепітел» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу АТ «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу на карту ОСОБА_1 за договором № ЛЛ-00853975 від 22.11.2020 року в сумі 5100 грн.

Відповідач не надавав своєчасно фінансовій установі грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив умови кредитного договору та вимоги ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області 19 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» заборгованість за кредитним договором № ЛЛ-00853975 від 22.11.2020 в розмірі 4206 (чотири тисячі двісті шість) грн. 84 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» судові витрати по справі у розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 25 коп. судового збору.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі директор ТзОВ «Лайм Кепітел» Міщенко О.П. вказує на те, що банк не згідний з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками, вважають, що воно в цій частині є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права.

Представник апелянта ТзОВ «Лайм Кепітел» Міщенко О.П. вказує, що відповідачем за допомогою відповідного електронного сервісу було укладено кредитний договір з оплатою процентів за користування кредитом.

Зазначає, що відповідач ознайомлений з «Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту».

Отже, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Позивачем надано до суду належні, допустимі і достатні докази того, що нарахування та стягнення процентів з відповідача є правильним.

Також зазначає, що відповідач прийняв умови договору, оскільки користувався кредитними коштами, що знаходить своє відображення в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, сплачував заборгованість за тілом кредиту, процентами.

З наведених підстав просить заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ТзОВ «Лайм Кепітел» задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники справи правом на подачу відзиву не скористались.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 274, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення оскаржується в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2020 року між ТзОВ «Лайм Кепітел» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ЛЛ-00853975 на суму 5100 грн. з оплатою процентів за користування кредитом.

При цьому, на підтвердження погодження умов договору ТзОВ «Лайм Кепітел» додано до позовної заяви анкету-заяву позичальника і копію Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» (при укладенні договорів в електронній формі), а також розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до умов кредитного договору № ЛЛ-00853975 від 22 листопада 2020 року строк користування кредитом становить 16 днів, та може бути продовжений до 96 днів. Проценти за користування кредитом складають 2,0 відсотки від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту, та збільшуються до 2,5 відсотків з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого п.1.4.1 Договору.

Звертаючись до суду з позовом, як на підставу для його задоволення фінансова установа посилалася на те, що в порушення умов договору від 22 листопада 2020 року та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, тому станом на 09 липня 2021 року має заборгованість, яку визначено у загальному розмірі 17045,13 гривень, з яких: 5099,50 грн. тіло кредиту; 11830,84 грн. проценти за користування кредитом з яких 1631,84 нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 10 199 нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору № ЛЛ-00853975 від 22.11.2020 року; 114,79 грн. три проценти річних від простроченої суми.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту).

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача, як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, додані до позовної заяви правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітел», не містять будь-яких відомостей про безпосереднє ознайомлення з їх змістом відповідачкою.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, щодо даної категорії справ, викладеній в постанові від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17, плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками, що нараховані відповідно до пункту 1.4.2 кредитного договору у розмірі 10199,00 грн.

Відповідно до пункту 1.4.1 кредитного договору №ЛЛ-00853975 від 22.11.2020 року проценти за користування кредитом нараховуються у розмірі 2,0 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінченням строку, передбаченого пунктом 1.4.1 кредитного договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту.

При цьому, у пункті 1.3 зазначеного договору вказано, що строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що із зазначеного пункту договору не вбачається безумовного продовження строку кредитування.

Також слід враховувати, що в анкеті позичальника (повна), доданій до позову, у графі «строк» зазначено: «16 днів».

Доказів того, що зазначений строк кредитування було продовжено у порядку, визначеному пунктом 7.2 цього договору - шляхом підписання сторонами додаткових угод, суду не надано.

Отже, доказів виникнення зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами понад 16 днів у розмірі 2,5 %, суду не надано.

За наведених підстав суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 2,5 % від суми наданого кредиту та, враховуючи висновки ВП ВС у справі №444/9519/12, про передчасність позовних вимог по статті 625 ЦК України.

Апелянтом висновки суду першої інстанції не спростовані та не наведені достатні підстави вважати, що судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 серпня 2022 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

С.С. Шимків