ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/1089/21

Головуючий у першій інстанції Шаповал З. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/860/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Українська залізниця

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Щорського районного суду Чернігівської області у складі судді Шаповал З.О. від 22 червня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Сновськ, дата складення повного тексту рішення - 22 червня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Українська залізниця про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ №249 від 08.12.2021 року виробничого підрозділу Конотопської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про відсторонення її від роботи; зобов`язати відповідача допустити її до роботи; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 року по день ухвалення рішення судом у даній справі. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначала, що вона працює оператором СТЦ залізничної станції Сновськ. Наказом виробничого підрозділу Конотопської дирекції залізничних перевезень регіональної філії Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця №249 від 08.12.2021 року її з 09.12.2021 року відсторонено від роботи, як особу, яка відмовляється або ухиляється від проведення профілактичних щеплень проти гострої респіраторної інфекції COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), та/або не надала медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я, до моменту усунення причин для відсторонення. Підставою для винесення оскаржуваного наказу є доповідна записка заступника начальника станції залізничної Сновськ Коробки С.М. від 07.12.2021 року №246. Позивач вважає її відсторонення незаконним, а оскаржуваний наказ протиправним, оскільки в Законі України Про захист населення від інфекційних хвороб щеплення від COVID-19 не значиться, як обов`язкове, отже відсторонення працівника від роботи з посиланням на статтю 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, на думку позивача, є незаконним. Також позивач зазначає, що кожному усуненню працівника від роботи повинно передувати подання інспектора державної санітарно-епідеміологічної служби, а не власна воля керівника закладу. Крім того, Перелік професій і виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням згідно наказу МОЗ №2153 від 04.10.2021 року, на думку позивача, суперечить статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, оскільки є не законом, а підзаконним актом. До того ж, спірний наказ про відсторонення позивача від роботи виданий ще до набрання чинності наказом №2393 від 01.11.2021 року, яким внесено зміни до Переліку професій і виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом МОЗ України 04.10.2021 року за № 2153. Позивач наголошує, що було порушено його право на працю в частині збереження заробітної плати за два місяці згідно статті 29 Закону України Про оплату праці та повідомлення позивача за два місяці згідно ч.3 статті 32 КЗпП України. З зазначених мотивів ОСОБА_1 вважає наказ про її відсторонення від роботи незаконним, а тому просила його скасувати, допустити її до роботи та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №249 від 08.12.2021 року виробничого підрозділу Конотопської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про відсторонення від роботи ОСОБА_1 . Стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, що становить 26 327 грн. (двадцять шість тисяч триста двадцять сім) грн. 28 коп., з утриманням при виплаті вказаної суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог судом відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. та витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги в сумі 2 500 грн. 00 коп. Стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Українська залізниця просить скасувати рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги Українська залізниця зазначають, що рішення суду першої інстанції ухвалено із неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають важливе значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. АТ Українська залізниця вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для відсторонення позивача з 09.12.2021 року від роботи. При цьому, судом не застосовано закони, які підлягали застосуванню: стаття 46 КЗпП України та ч.2 статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, та неправильно розтлумачено Наказ МОЗ №2153 від 04.10.2021 року Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, а також положення п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Доводи апеляційної скарги вказують на безпідставність стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позивача не було звільнено з роботи.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.175-180) ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року - залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі, виходячи із наступного.

Як вбачається з інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у місцевих загальних судах та апеляційних судах перебуває значна кількість справ, пов`язаних із визнанням незаконним наказу про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період відсторонення від роботи. Існує низка рішень судів першої та апеляційної інстанцій в аналогічних справах, які містять прямо протилежні висновки при застосуванні одних і тих же норм права; наявний неоднаковий підхід до застосування норм статті 46 КЗпП України, пункту 5 частини першої статті 7 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб при перегляді справ про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19. При цьому, відсутні висновки Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.08.2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Українська залізниця про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 04.05.2022 року.

Ухвала обґрунтована тим, що справа містить виключну правову проблему, і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Предметом позову у справі, яка на даний час знаходиться на розгляді Чернігівського апеляційного суду, та справи №130/3548/21, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул, з підстав відсутності щеплення проти COVID-19. Позивачі вважають відповідні накази незаконними, такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони суперечать вимогам статей: 19, 22, 28 Конституції України, статті 46 КЗпП України, прийняті із порушенням статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що набрав чинності з 08.11.2021 року.

Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржуване судове рішення у даній справі та оскаржуване рішення у справі №130/3548/21, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі у випадку, встановленому п.10 ч.1 статті 252 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Керуючись: п.10 ч.1 статті 252; п.14 ч.1 статті 253; статтями: 260, 261, 368; ч.2,ч.3 статті 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі №749/1089/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Українська залізниця про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: