Номер провадження: 22-ц/813/767/22
Справа № 2-5295/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Пономарьова Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання дублікату виконавчого листа, де боржником є ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню по справі №2-5295/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

В обґрунтування заяви зазначено, що 16.05.2007р. між ВКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0. Також, 16.05.2007р. між банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №114771, відповідно до умов якого ОСОБА_1 поручилася перед банком за належне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012р., задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2007р., що станом на 10.11.2010р. складає 84 783,09 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 10.11.2010р. складає 670 693,59 гривень. 07.11.2012р. судом на підставі заяви банку, було видано два виконавчих листа.

31.01.2019р. представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення. Ухвалою суду від 17.02.2020р. поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі №2-5295/11, виданого на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012р., боржником за яким є ОСОБА_1 та видано дублікат виконавчого листа на виконання рішення суду від 09.10.2012р. по зазначеній справі, в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту. Однак, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України, порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. А оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 не надає згоди відповідати за іншого боржника, а тому дублікат виконавчого листа за виконанням рішення суду від 09.10.2012р. щодо стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить суд зупинити виконання або заборонити приймати до виконання виконавчий лист Приморського районного суду м. Одеси, виданий на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012р. по зазначеній справі №2-5295/11, в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2017р., що станом на 10.11.2010р. складає 84 783,09 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 10.11.2010р. становить 670 693,59 гривень.

Представник АТ «УкрСиббанк» заперечував щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та просив відмовити у задоволенні зазначеної заяви, оскільки порука ОСОБА_1 не припинилась, підстави для покладення обов`язку на неї як поручителя з виконання зобов`язання позичальника ОСОБА_2 виникли до моменту смерті останньої, а отже і обов`язок у поручителя з виконання основного зобов`язання настав до моменту смерті боржника у кредитному зобов`язанні. Обов`язок ОСОБА_1 , визначений рішенням суду від 09.10.2012р. по справі №2-5295/11, що було ухвалено за життя позичальника ОСОБА_2 , не виконаний, а тому вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є безпідставними.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Пономарьов М.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року задоволено клопотання адвоката Пономарьова М.М. в інтересах ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке призначено на 16 серпня 2022 року.

На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:

Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Сторони сповіщені належним чином та завчасно, від представника АТ «УкрСиббанк» надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача та представника ОСОБА_1 адвоката Пономарьова М.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. ст. 2, 5 ЦПК України).

Статтями 11, 15 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до смерті ОСОБА_2 , і вимоги були пред`явлені як до ОСОБА_2 , так і до поручителя ОСОБА_1 , та обов`язок ОСОБА_1 , визначений рішенням суду від 09.10.2012р. по справі №2-5295/11, що було ухвалено за життя позичальника ОСОБА_2 , не виконаний, а тому відсутні підстави для задоволення такої заяви, тому що порука ОСОБА_1 не припинилась, а підстави для покладення обов`язку на неї як поручителя з виконання зобов`язання позичальника ОСОБА_2 виникли до моменту смерті ОСОБА_2 , отже і обов`язок у поручителя з виконання основного зобов`язання настав до моменту смерті боржника у кредитному зобов`язанні.

Однак, колегія судів апеляційного суду не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки при постановленні ухвали було неправильно та не в повному обсязі встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно визначено правовідносини, які регулюються, що призвело до неправильного застосування норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, законом визначені підстави, за яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі, якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 20.02.2019р. (справа №2-4671/11) зазначено, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Але перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

В цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Аналогічний правовий висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 16.09.2020р. у справі №308/6024/14.

В обґрунтування підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилається на відсутність в договорі поруки №114771, відповідно до умов якого ОСОБА_1 поручилася перед банком за належне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2007р., умов щодо відповідальності поручителя за зобов`язаннями нового боржника у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням, а тому вважає про неможливість покладення на неї, як поручителя, обов`язку щодо виконання кредитного зобов`язання після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як основного боржника.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення такого зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Стаття 523 ЦК України передбачає, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника (частини 3 статті 559 ЦК України).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених вимог закону у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні.

Отже, в разі смерті позичальника за кредитним договором його обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, входять до складу спадщини і при наявності спадкоємців відбувається заміна позичальника в зобов`язанні, який і несе відповідальність по поверненню кредитних коштів у межах вартості спадкового майна.

На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням.

На підставі вищевикладених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується із доводами апеляційної скарги відносно того, що оскільки ОСОБА_1 не надавала згоди відповідати за правонаступника боржника, тому згідно вимог ч. 3 ст. 559 ЦК України порука є такою, що припинилась, а тому є законні підстави для визнання виконавчого листа про стягнення коштів з ОСОБА_1 , таким що не підлягає виконанню.

За встановлених обставин та вимог закону, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, підлягає задоволенню частково.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Пономарьова Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року задовольнити частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мітрієва Миколи Миколайовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2012 року по цивільній справі №2-5295/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту таким, що не підлягає виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 26 серпня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк