УХВАЛА

29 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 161/17315/19

провадження № 61-2790ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Жуковським Віталієм Валентиновичем, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 г розташованої в с. Липини Луцького району, Волинської області, кадастровий номер :01:001:0319 та на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 412 403 грн, як грошову компенсацію 1/2 вартості автомобілів «Nissan X-Trail», 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_1 та «Lexus CT 200H», 2014 року випуску, № кузова НОМЕР_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 20 січня 2022 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року залишено без змін.

11 серпня 2022 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) представник ОСОБА_1 - адвокат Жуковський В. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 січня 2022 року, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції в частині компенсації судових витрат за первісним позовом, в частині часткового задоволення зустрічного позову - скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке подано разом з касаційною скаргою, представником заявника зазначено, що строк пропущено з поважних причин. Повний текст постанови апеляційного суду від 20 січня 2022 року сторонам було направлено 31 січня 2022 року. Представник заявника перебував на лікарняному з 31 січня 2022 року по 12 лютого 2022 року. По виходу на роботу, 14 лютого 2022 року, він отримав копію оскаржуваної постанови, уклав із заявником угоду на представництво його інтересів у Верховному Суді та було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги. Проте цього ж дня представника заявника було знов госпіталізовано. 24 лютого 2022 року його було доставлено до Республіки Польща, а потім до клініки у Республіці Італія, де він перебував на лікуванні до липня 2022 року. На підтвердження перебування на лікуванні за період з 31 січня 2022 року до травня 2022 року представником заявника надано копії медичних документів. Також представником заявника зазначено, що ОСОБА_1 покинув територію України 24 лютого 2022 року. Підтверджень про перетин кордону у заявника немає. Надано лише копію довіреності заявника на третю особу, яка складена у м. Кракові Республіка Польща 13 травня 2022 року.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки представником заявника не наведені обставини, що перешкоджали позивачу особисто або з допомогою іншого представника звернутися з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 січня 2022 року у визначений процесуальним законом строк.

При цьому представником ОСОБА_1 не зазначено дату отримання позивачем копії оскаржуваної постанови апеляційного суду та не надано доказів отримання ним вказаного судового рішення.

Також у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень представником заявника не надано достатніх доказів на підтвердження відсутності ОСОБА_1 на території України, оскільки копія довіреності, яка долучена до клопотання, вказує лише на 1 день, а саме 13 травня 2022 року, перебування заявника у м. Кракові.

Також, слід зазначити, що тимчасова відсутність представника не позбавляє особу можливості звернутися за професійною правничою допомогою до іншого адвоката або подати касаційну скаргу у порядку самопредставництва.

Вказані представником заявника підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, заявник об`єктивно мав реальну можливість реалізувати свої процесуальні права на подання касаційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення указаного строку з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Жуковським Віталієм Валентиновичем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Жуковським Віталієм Валентиновичем, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 січня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть передбачені законом наслідки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко