Справа № 367/8060/19 Провадження № 2/367/668/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Валюх В.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вожакіної Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Ірпінь клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вожакіної Т.В про закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

До суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вожакіної Т.В. надійшло клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору у даній справі.

Відповідач вважає, що вирішуючи питання про відкриття провадження по справі

суд не врахував наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . 17.01.1992 року отримано свідоцтво про право на спадщину за законом її дочкою ОСОБА_2 , яке наразі є дійсним та ніким не оспорюється. На протязі 29 років ОСОБА_2 володіє майном на праві свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.1992 року. У позовній заяві позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 34/100 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить відповідачу. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу не було відомо про прийняття спадщини у 1992 році його рідною сестрою ОСОБА_2 після смерті у 1983 році їх матері ОСОБА_5 . Позивач стверджує, що ОСОБА_2 за адресою спадкового майна ніколи не проживала та не була зареєстрована. Позивач зазначає, що 18.09.2019 року звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, але нотаріус пояснила йому, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не збереглася, на підтвердження своїх доводів позивач доказів не надає. Позивач протягом 37 років не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини та відповідно до частини 2 статті 553 ЦК УРСР 1963 року вважається таким, що відмовився від спадщини. Позивач знав про смерть своєї матері, ОСОБА_5 та про прийняття спадщини його рідною сестрою, ОСОБА_2 у 1992 році, підтвердження протилежному відсутнє. Позивач пропустив строк звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивач не звертався до суду для поновлення пропущеного строку та не наводить поважність причин його пропущення. За адресою спадкового майна АДРЕСА_1 позивач не проживав до 30 серпня 2019 року. 30 серпня 2019 року, скориставшись відсутністю відповідача та його родини, ОСОБА_3 разом із сином ОСОБА_6 умисно, шляхом пошкодження замку воріт та вхідних дверей будинку болгаркою, вселились до нього, що підтверджується записом з камери спостереження. З того моменту, позивач почав частково оплачувати комунальні платежі та звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а також із клопотанням про заборону відчуження житлового будинку та витребування доказів - спадкової справи. Всі рахунки на постачання комунальних послуг з 1983 року оплачені га оформлені на власника будинку ОСОБА_2 . Відповідачка неодноразово зверталась за допомогою до правоохоронних органів та суду. За фактом незаконних дій позивача та його сина Ірпінським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України за №0002183 від 13.12.2019 року з приводу самоуправства вказаних осіб.

Зазначає про те, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області розглядається справа №367/986/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про виселення із житлового будинку та відшкодування матеріальної шкоди.

Вказує про те, що ОСОБА_2 та її родина несе матеріальні збитки внаслідок фактичного позбавлення права користування своїм будинком, в якому родина проживала десятки років, вимушена винаймати орендоване житло. Незаконно позбавлена правом розпорядження своїм майном ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 8 лютого 2020 року про забезпечення позову у справі №367/8060/19.

За період самовільного незаконного заволодіння будинком позивачем накопичилась заборгованість по комунальним послугам.

Звертає увагу суду на те, що наразі Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 видане 17.01.1992 року є дійсним та ніким не оспорюється.

Таким чином, стверджує, що провадження по справі №367/8060/19 підлягає закриттю з підстав того, що позивач пропустив строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та не звернувся до суду для надання йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини згідно частини третьої статті 1270 Цивільного кодексу України.

Позивач порушив вимоги пункту 3 частини 2 статті 44 Цивільного кодексу України, яка передбачає неприпустимість зловживання процесуальними правами, а саме подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Враховуючи викладене, просить закрити провадження у справі №367/8060/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом - на підставі відсутності предмету спору. Скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 8 лютого 2020 року про забезпечення позову у справі №367/8060/19. Скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2020 року про забезпечення доказів у справі №367/8060/19.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання заперечував.

В судовому засіданні представник відповідача просила клопотання задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 456/647/18.

Таким чином, суд вважає, що закриття провадження у справі може призвести до порушення прав позивача, а також в даному випадку відсутня обов`язкова і повна сукупність підстав, зазначених у п.1 та п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України для закриття провадження у справі, оскільки, закриття судом провадження у справі суперечить змісту цієї норми та буде перешкоджати подальшому провадженню у справі щодо існуючого у сторін спору, а тому слід відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вожакіної Т.В. про закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.255 ч.1 п.1, п.2 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вожакіної Т.В. про закриття провадження по справі № 367/8060/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Повний текст ухвали складено 26.07.2022.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Мерзлий