Справа № 444/851/22
Провадження № 2/444/534/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)
29 серпня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю представника позивача - адвоката Бідненко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 жовтня 2021 року Жовківським районним судом Львівської області у справі № 454/959/21 ухвалено рішення, яким присуджено стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Проте під час винесення даного рішення, судом не було взято до уваги та не були відомі наступні обставини, що існували та виникли після винесення рішення, а саме, що ОСОБА_1 відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 , є інвалідом II групи внаслідок війни. Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 322039 ОСОБА_1 встановлено безтерміново інвалідність другої групи внаслідок захисту Батьківщини. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 він є ветераном війни. Проживає разом з батьками - ОСОБА_4 - котра є пенсіонером - посвідчення № НОМЕР_4 та ОСОБА_5 , який є інвалідом II групи, посвідчення серія НОМЕР_5 , батьки потребують його матеріальної допомоги та підтримки, перебувають частково на його утриманні. На даний час він перебуває у другому шлюбі - свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_6 , його дружина ОСОБА_6 зараз не працює та також перебуває на його утриманні. 29 травня 2018 року він був важко поранений на війні, що підтверджується довідкою № 508 від 20.06.2018. В період з 2018 - 2019 року він безперервно лікувався, витратив всі заощадження родини та багато коштів реально позичив, котрі досі віддає, лікування підтверджується виписками № 3806, 12187, 4829, епікризи № 3202, 13723, 1271 - за 2018 рік, за 2019 рік - виписками 16517, 6063, 1577, 8648, оглядами хірургами від 21.06.19, 06.06.19, № 1011. По сьогодні та і в подальшому, він постійно та і в майбутньому змушений проходити дорогі курси лікування - як доказ надає виписку № 1394.
Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що під час війни при захисті Батьківщини, 23.03.2022 року, він був знову важко поранений, проходить реабілітацію та лікування, котре в майбутньому потребуватиме ще більших коштів та догляду, що підтверджується виписками № 5904, 994, та епікризом № 2995.
Позивач зазначає, що є на даний час військовослужбовцем в/ч НОМЕР_7 , постійно перебуває в зоні бойових дій.
Позивач вважає, що на даний момент існують обставини, відповідно до котрих є можливим застосувати вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, що передбачають зменшення розміру аліментів, оскільки в нього суттєво змінилися обставини, котрі існували на момент ухвалення рішення в справі № 454/959/21, тобто в нього на утриманні є дружина, частково утримує батька інваліда та матір пенсіонерку, він є особою з інвалідністю, на даний момент перебуває на інтенсивному лікуванні внаслідок важкого поранення на війні, внаслідок чого у нього виникли суттєво більші витрати на забезпечення потреб його родини та його особистих, а саме лікування, тому що реабілітація та лікування дуже дороге.
Позивач вважає, що для забезпечення потреб їх сина з відповідачкою доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/8 частки від усіх його доходів, що становитиме приблизно 6000 (шість тисяч) гривень, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вчетверо.
Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що за рішенням суду повинен бути зменшенй розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача. Окрім того позивач вказує, що причини, які спонукають його звернутися з цією заявою, є обґрунтованими через що існують всі підстави для її задоволення та захисту потреб його малолітнього сина.
Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягується з нього за рішенням Жовківського районного суду від 19 квітня 2016 року (справа № 444/686/16-ц) в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/8 частини всіх його доходівщомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 07.06.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін у справі на 14.07.2022 року.

14.07.2022 року у зв`язку із відсутністю відомостей про вручення відповідачу у справі повідомлення про дату, час і місце розгляду справи та неявкою відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено на 04.08.2022 року.

04.08.2022 року у зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання, яка про розгляд справи була повідомлена належним чином, розгляд справи відкладено на 29.08.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Його представник - адвокат Бідненко В.М. в судовому засіданні просив позов задоволити з підстав наведених в такому. Зазначив, що позивач є інвалідом другої групи внаслідок отриманого бойового вогнепального поранення двох ніг, потребує проведення операції, потребує постійних реабілітацій, які є коштовними. Також позивач одружився вдруге, має на утриманні дитину від другого шлюбу, яка є дитиною його дружини, допомагає в утриманні свого батька, який є особою з інвалідністю, та матері, яка є пенсіонеркою а тому, вважає це підставами для зменшення розміру аліментів. Представник ствердив, що його ОСОБА_1 проходить складне та довготривале лікування, вже двічі отримав на війні поранення ніг, лікується по даний час, і хоча йому частково забезпечується лікування за рахунок державних коштів, однак таких коштів для проведення тривалого, ефективного лікування та реабілітації з можливістю проведення такого за кордоном є недостатньо. Представник також зазначив, що ОСОБА_1 ще є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_7 та отримує зарплату, до того він працював на шахті. Представник просив врахувати зазначені обставини, а також те, що змінився майновий стан позивача, який був поранений другий раз під час війни та потребує тривалого лікування та значних коштів.
Відповідачка ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України).

А тому, врахувавши думку представника позивача, який не заперечив щодо розгляду справи за відсутності відповідачки та не заперечив, щодо проведення заочного розгляду справи, суд на підставі поданих доказів, ухвалює заочне рішення в справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 82 ЦПК України встановлює підстави звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.10.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.04.2016 року.Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати такі в користь його матері ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_8 ) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Після набрання законної сили рішенням суду ухвалено відкликати виконавчий лист виданий Жовківським районним судом Львівської області на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.04.2016 року, провівши стягнення заборгованості за цим виконавчим листом на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .Рішення суду набрало законної сили 02.12.2021 року (арк. спр. 26-28).

Із зазначеного вище рішення суду встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовував наступним. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.04.2016 ухвалено стягувати з нього, ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь його матері ОСОБА_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Просив суд врахувати, що він являється військовослужбовцем, під час проходження військової служби отримав кульове поранення і змушений проходити тривалий курс стаціонарного лікування. В результаті поранення являється інвалідом другої групи і змушений витрачати кошти на лікування. Йому необхідна хірургічна операція по виживленню титанових пластин в ноги для того, щоб мати змогу рухатись. Зазначив, що у нього змінився матеріальний стан, а саме у нього народилася дитина від другого шлюбу, яка перебуває на його утриманні. Також просив врахувати, що він проживає разом із батьком ОСОБА_5 , який являється інвалідом третьої групи і також потребує допомоги. Зазначив, що з врахуванням вищенаведених обставин, а саме зміни сімейного та матеріального стану, погіршення стану його здоров`я як платника аліментів, доцільним є зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду.

Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних для цього обставин.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 , є інвалідом II групи внаслідок війни (арк. спр. 6).

Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 322039 ОСОБА_1 встановлено безтерміново інвалідність другої групи внаслідок захисту Батьківщини (арк. спр. 6, зворот).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій (арк. спр. 7).

Із копії посвідчення серії НОМЕР_5 встановлено, що ОСОБА_7 отримує пенсію, вид пенсії ІІ група загальне захворювання (арк. спр. 8).

Із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримує пенсію за віком (арк. спр. 8, зворот).

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 02.03.2021 Львівським міським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 02 березня 2021 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що 02 березня 2021 року складено відповідний актовий запис № 352 (арк. спр. 9).

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження отримання ним 29 травня 2018 року важкого поранення на війні надано довідку № 508 від 20.06.2018 року (арк. спр.10), а також на підтвердження його лікування в період з 2018 - 2019 року надано виписки № 3806 від 15.01.2019 року, №12187 від 28.11.2018 року, № 4829 (дата поступлення 30.05.2018р., дата виписки 31.05.2018р.), епікризи № 3202, №13723, №1271 - за 2018 рік, виписки №16517, №6063, №1577, №8648 - за 2019 рік, огляд хірурга від 21.06.2019 року, свідоцтво про хворобу №1101 від 05.07.2019 року, виписки №1394 за 2021 рік, №5904, №994 за 2022 рік, перевідний епікриз №2995 за 2022 рік (арк. спр. 10-24).

Також представником надано епікриз перевідний ОСОБА_1 за 2022 рік та фіскальні чеки на суму 508,84 грн., 755,40 грн., 640,60 грн. на придбання товарів в аптеці (арк. спр. 51-55).

Із наданої позивачем до позовної заяви інформації із Пенсійного фонду встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, розмір призначеної пенсії 10153,50 (арк. спр. 25).

Необхідність зменшення розміру стягуваних аліментів в даній справі позивач аргументує тим, що при визначенні до сплати попереднім рішенням суду розміру аліментів 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, судом не було взято до уваги та не були відомі наступні обставини, що існували та виникли після винесення рішення, а саме, що ОСОБА_1 відповідно до пенсійного посвідчення є інвалідом II групи внаслідок війни, є ветераном війни, проживає разом з батьками - ОСОБА_4 - котра є пенсіонером та ОСОБА_5 , який є інвалідом II групи, які потребують його матеріальної допомоги та підтримки, перебувають частково на його утриманні, на даний час ОСОБА_1 перебуває у другому шлюбі, його дружина ОСОБА_6 зараз не працює та перебуває на його утриманні, 29 травня 2018 року ОСОБА_1 був важко поранений на війні, в період з 2018 - 2019 року він безперервно лікувався, витратив всі заощадження родини та багато коштів реально позичив, котрі досі віддає, по сьогодні та і в подальшому, він постійно та і в майбутньому змушений проходити дорогі курси лікування. Крім того, під час війни при захисті Батьківщини, 23.03.2022 року, він був знову важко поранений, проходить реабілітацію та лікування, котре в майбутньому потребуватиме ще більших коштів та догляду.

Стягнення аліментів на утримання трьох і більше дітей в розмірі половини доходу платника аліментів передбачено ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, згідно з якою той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі, зокрема, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а також п. 4 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, зокрема, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, така величина аліментів передбачена для стягнення аліментів судовим наказом, тобто стягнення аліментів фактично в безспірному порядку, та стосується саме стягнення аліментів на утримання дітей в судовому порядку.

Тобто такий розмір аліментів визначений як мінімальний гарантований для забезпечення належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У даному випадку з позивача стягуються аліменти на підставі рішення суду від 21.10.2021 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати такі в користь його матері ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Нормами Сімейного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України не встановлено обмеження щодо максимального розміру утримання, в тому числі у формі аліментів, яке батьки (один з батьків) повинен надавати кожній чи кільком своїм дітям, а встановлено лише мінімальні розміри аліментів.

При визначенні конкретного розміру аліментів на кожну дитину враховується ряд обставин та факторів, які визначені, зокрема, ст. 182 Сімейного кодексу України (стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи утриманців, наявність, майна та майнових прав тощо).

При цьому, для визначення розміру аліментів, який батьки (один з батьків) повинен сплачувати на утримання конкретної дитини, в тому числі і для вирішення питання про зменшення їх розміру, обов`язково слід встановити матеріальних стан, зокрема, доходи платника аліментів.

Щодо доводів позивача про те, що місячний розмір аліментів, який стягується з позивача на утримання сина, буде більшим за 50% за прожиткового мінімум, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Отже, відповідно до змісту наведеної норми, прожитковий мінімум як певна вартісна величина, яка виражається в грошовому розмірі, передбачає лише мінімальний набір продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, які забезпечують функціонування організму дитини.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тобто пріоритетним є саме гармонійний розвиток дитини.

Оцінивши вищевказані докази, суд дійшов висновку, що такі не є належними та достатніми, в розумінні ст. ст. 77, 80 ЦПК України, оскільки такі не підтверджують факт зміни матеріального стану позивача саме у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, зокрема факту здійснення на лікування значних витрат.

Так, позивач зазначає, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки він є інвалідом II групи внаслідок війни, однак, таке обґрунтування не може розглядатися судом як підстава для зменшення розміру аліментів, оскільки такі обставини вже існували на час ухвалення первинного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21.10.2021 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково та зменшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до розміру 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження доводів про те, що на його утриманні перебувають батьки - ОСОБА_10 , котра є пенсіонером та ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю, окрім того останні отримують пенсійне забезпечення.

З приводу зміни сімейного стану позивача, у зв`язку з укладенням шлюбу, суд зазначає, що відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 29.01.2021, справа №303/369/20, під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Доказів того, що дружина позивача знаходиться на його утримання суду не надано.

Суд зазначає, що надані позивачем виписки та епікризи щодо стану його здоров`я на даний час не доводять впливу стану здоров`я позивача на його майновий стан, а тому, враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довів, що не може сплачувати визначений судом розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/4 частини його доходу.

Відтак, аналізуючи зібрані в справі докази з урахуванням наведених правових норм, суд дійшов висновку про те, що належних та достатніх доказів того, що змінились обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 та які визначені ст.192 СК України, позивачем суду не надано.

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, а також враховуючи те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, необхідному та достатьому для забезпечення гармонійного розвитку дитини, передбаченому нормами чинного законодавства, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю , звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повний текст рішення суду складено 05.09.2022 року.

Суддя: Олещук М. М.