Провадження № 2/639/191/22 Справа № 639/6902/21
31 серпня 2022 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Марченка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові питання про розподіл судових витрат по цивільній справі № 639/6902/21
позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )
відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )
третя особа: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: майдан Конституції, 7, м. Харків)
про усунення перешкоди у праві користування земельною ділянкою, -
представника відповідача - адвоката Аніщенко К.М.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про усунення перешкоди у праві користування земельною ділянкою - відмовлено.

З огляду на заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвокат Аніщенко К.М., подану в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат призначено до розгляду у судовому засіданні на 31.08.2022 року.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат було призначено судове засідання на 31.08.2022 року о 10-30 та встановлено представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Аніщенко К.М. строк для надання доказів щодо розміру понесених відповідачем судових витрат.

22.08.2022 року адвокатом Аніщенко К.М. до суду подано відповідну заяву та докази оплати за договором про надання правової допомоги від 17.01.2022 року, та зазначено, що ОСОБА_2 сплачено 18 000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні позивач, проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу заперечував з мотивів відсутності у нього грошових коштів.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Аніщенко К.М. у судовому засіданні заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат підтримала в повному обсязі.

Розглянувши питання про розподіл судових витрат в межах справи № 639/6902/21, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 сплатив 908, 00 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією № 26 від 12.10.2021 року.

Приймаючи до уваги, що рішенням суду від 16.08.2022 року у задоволені позовних вимог відмовлено то витрати зі сплати судового збору у сумі 908, 00 грн. покладаються на позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

В обґрунтування розміру понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано наступні документи:

1. Копію договору про надання правової допомоги від 17.01.2022 року, згідно якого адвокат Аніщенко К.М. зобов`язалась надавати правову допомогу ОСОБА_2 .

2. Ордер про надання адвокатом Аніщенко Катериною Михайлівною правничої допомоги ОСОБА_2 у Жовтневому районному суді м. Харкова.

3. Акт від 17.08.2022 року приймання-передачі наданих послуг за договором № 5 від 17.01.2022 року, згідно якого адвокат Аніщенко К.М. надала, а ОСОБА_2 прийняв послуги з консультації з клієнтом та узгодження правової позиції вартістю 2 000, 00 грн., проведення правового аналізу законодавства та судової практики вартістю 2 000, 00 грн., підготовка, складання та направлення відзиву на позовну заяву вартістю 5 000, 00 грн., підготовка, складання та направлення заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву вартістю 1 000, 00 грн., супровід/участь адвоката у судових засіданнях вартістю 8 000, 00 грн.

4. Довідка від 17.08.2022 року про отримання адвокатом Аніщенко Катериною Михайлівною від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 18 000, 00 грн. в рахунок оплати послуг про надання правової допомоги № 5 від 17.01.2021 року

5. Розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката за Договором № 5 від 17.01.2022 року про надання правової допомоги, згідно якого адвокат Аніщенко К.М. виконувала послуги на загальну суму 18 000 грн. 00 коп.

6. Додаткову угоду № 1 до договору № 5 про надання правової допомоги від 17.01.22 року згідно якої ОСОБА_2 сплачує адвокату Аніщенко К.М. гонорар за надання правової допомоги в розмірі 10 000 грн. в день підписання договору, другий платіж ОСОБА_2 сплачує адвокату Аніщенко К.М. після постановлення судом рішення по справі № 639/6902/21.

З урахуванням викладеного, суд, керуючись принципами справедливості та верховенством права, виходячи з реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, вважає доцільним здійснити розподіл витрат відповідача на надання правової допомоги адвокатом Аніщенко К.М. з урахуванням їх загальної вартості у сумі 18 000, 00 грн.

Враховуючи, що у задоволені позовних вимог було відмовлено то стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Витрати ОСОБА_1 пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на ОСОБА_1 .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення складено 31.08.2022 року

Суддя В. В. Марченко