Справа № 136/2162/16-ц
Провадження № 22-ц/801/1206/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О.В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 рокуСправа № 136/2162/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Рибчинський В. П., Сопрун В. В.,

розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевської Ю.В. про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частку в спадковому майні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

21.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні частки ( паї).

Упродовж тривалого розгляду справи позивачкою неодноразово були подані заяви про уточнення позовних вимог.

Уточнені позовні заяви від 22.05.2020 року, 05.08.2020 року, 30.11.2020 року та 24.02.2021 року ухвалою суду від 28.03.2022 року були залишені без руху, так як суперечили вимогам п.3, 4, 6 ч.3, ч.4, ч.6 ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою від 20.04.2022 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення у першу чергу на 1/3 частку спадкового майна на земельну частку (пай) земельну ділянку на спадкове майно, що відкрилась після смерті спадкодавця, визнати частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчені приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевська Ю.В., у спадковій справі №86 за 2016 рік за №№ 723, 724, 725, 726 виданих на спадкове майно ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що складається з земельної ділянки загальною площею 2,0380 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :04:000:0345 земельної ділянки загальною площею 05189, розташованої на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, суд вважав неподаними і повернув позивачу з підстав не усунення позивачем недоліків заяв.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду тому ж суду. Підставою для скасування зазначає ту обставину, що суд не вірно з`ясував обставини справи та не врахував, що ухвалу про наявність у заявах недоліків вона не отримувала, а тому була позбавлена можливості вчасно на неї відреагувати. Судом також порушені процесуальні норми при вирішенні питання про закриття підготовчого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвала Вінницького міського суду від 20.04.2022 року переглядається лише в частині повернення уточнених позовних заяв.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду від 28.03.2022 року справа прийнята в провадження судді Ан О.А., уточнені позовні заяви ОСОБА_5 від 22.05.2020 року, 05.08.2020 року, 30.11.2020 року та 24.02.2021 року ухвалою суду від 28.03.2022 року були залишені без руху, надано час для усунення недоліків позову.

Копія ухвали була направлена позивачу поштою за адресою, зазначеною в позові та за адресою, вказаною позивачем в заяві від 20.01.2022 року про зміну адреси листування.

Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Керуючись вимогами ст. 131 ЦПК України суд першої інстанції прийшов висновку, що ухвала є доставленою позивачу, оскільки від ОСОБА_5 не надходило на адресу суду заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження.

Оскільки позивач, отримавши (на підставі ст. 131 ЦПК України) ухвалу від 28.03.2022 року недоліки уточнених позовних вимог не усунула, суд повернув уточнені позовні заяви позивачу, вважаючи їх неподаними.

Колегія суддів на підставі вимог ст. ст. 374, 376 ЦПК України вбачає підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлені справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і

обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним та

чітким.

У мотивувальній частині ухвали, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 260 ЦПК України має бути зазначено мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд постановляючи ухвалу.

Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог та строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Залишаючи без руху та надаючи строк для усунення недоліків у змісті уточнених позовних заяв від 22.05.2020 року, 05.08.2020 року, 30.11.2020 року та 24.02.2021 року, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що матеріали справи містять також уточнюючі заяви аналогічного змісту від 24.03.2021 року / т.5 а.с. 67/ та від 24.01.2022 року / т.6 а.с. 103/, оцінки яким судом надано не було.

Дані заяви суд першої інстанції без руху не залишав та не зазначав чи містять вони недоліки, однак в ухвалі суді від 20.04.2022 року дійшов висновку про повернення уточнених вимог.

Даний висновок суду, на думку колегії є нечітким та таким, що допускає подвійне тлумачення ухвали, оскільки не дає можливості встановити чи повернуті також заяви позивачки від 24.03.2021 року та 24.01.2022 року, про недоліки яких судом зазначено не було.

Про невірне сприйняття змісту ухвали також свідчить і зміст апеляційної скарги, у якій ОСОБА_1 вказує, що крім іншого також не погоджується з поверненням її заяви від 24.01.2022 року, тоді як суд чітких висновків по даній заяві не наводив.

Також, у мотивувальній частині не зазначено закон, норму процесуального права, яким керувався суд першої інстанції повертаючи уточнені позовні заяви позивачці.

Висновок суду про належне доставлення на адресу позивачки ухвали суду від 28.03.2022 року хоч і відповідає вимогам ст. 131 ЦПК України, однак не враховує тієї обставини, що з 24.02.2022 року на території України діють форс-мажорні обставини, військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення, а згодом і продовження строку дії воєнного стану в Україні.

З огляду на тривалий розгляд справи, наявність інтересу позивача до справи, суд першої інстанції мав виважено підходити до питання, пов`язаного з поверненням заяв та залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та порядку надсилання та вручення судової кореспонденції, тим самим дотримуючись вимог ст. 2 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права дають підстави для часткового задоволення апеляційної скарги .

Керуючись ст.ст. 2, 258, 260, 263, 353, 369, 374, 379, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 року в частині визнання неподаними та повернення уточнених позовних заяв ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення у першу чергу на 1/3 частку спадкового майна на земельну частку (пай) земельну ділянку на спадкове майно, що відкрилась після смерті спадкодавця, визнати частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчені приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевська Ю.В., у спадковій справі №86 за 2016 рік за №№ 723, 724,725,726 виданих на спадкове майно ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що складається з земельної ділянки загальною площею 2, 0380 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :04:000:0345 земельної ділянки загальною площею 05189, розташованої на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. П. Рибчинський

В. В. Сопрун