Справа № 456/1383/22
Провадження № 2/456/767/2022
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок «З-2» житловою площею 104,2 кв.м, загальною площею 197,9 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: паливною «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , згідно якого отримав в спадок житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номер :01:012:0006, площею 0,2473 га. Даний будинок А-1 складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні, житловою площею 44,0 м.кв, загальною площею 61,2 м.кв. До житлового будинку належить літня кухня «Г», гараж «І», навіс «М», вбиральня «П», огорожі №2, №4, №7, №9, №1, №12, ворота №3, №11, хвіртки №5, №8, криниця №6, замощення «І», «ІІ» та земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0006 площею 0,2473 га. Однак на даній земельній ділянці розміщене також інше нерухоме майно, яке не входить до складу спадщини, оскільки самочинно побудоване, а саме житловий будинок «З-2», який складається із п`яти житлових кімнат та однієї кухні, житловою площею 104,2 м.кв та загальною площею 197,9 м.кв. До даного будинку належить паливна «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О». Однак дане нерухоме майно побудовано без дозвільної документації та належного проекту, а відтак вважається таким, що самочинно побудоване. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку «З-2», що розташований за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що за результатами проведення технічного обстеження об`єкта житлового будинку «З-2», паливної «В», гаража «Л», сараю «Н», навісу «О», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 відповідно до інформації управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. 15 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності на реконструйований об`єкт. Однак, 15 лютого 2022 року позивач отримав у державного реєстратора прав на нерухоме майно рішення № про відмову у внесенні змін до запису Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на відсутність документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до Постанови №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Кобко Т.В. в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення.

Представник третьої особи Державної інспекції архітектури та містобудування України в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0006, площею 0,2473 га, що підтверджується витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №298451892 від 08.02.2022 року.

Позивачем на належній йому земельній ділянці площею 0,2473 га самочинно побудовано житловий будинок «З-2», житловою площею 104,2 м.кв, загальною площею 197,9 м.кв. До даного будинку належить паливна «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О».

Згідно звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку «З-2», паливної «В», гаража «Л», сарай «Н», навісу «О» за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого ТзОВ «Бутон» 07.04.2022 року, відповідно до інформації управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кіндракевич Р.Б. № від 15.02.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до запису Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на відсутність документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відповідно до Постанови №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Проте, відповідно до ч. ч. 3, 5 зазначеної норми право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як роз`яснюється у пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №3 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, а тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, зокрема врахувавши те, що позивач побудував житловий будинок «З-2» разом з господарськими будівлями та спорудами: паливною «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О», на земельній ділянці, яка належить йому на законних підставах, права та інтереси інших осіб не порушуються, а тому виходячи з положень ч. 5 ст. 376 ЦК України суд вважає, що позов слід задоволити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок «З-2» житловою площею 104,2 кв.м, загальною площею 197,9 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: паливною «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок «З-2» житловою площею 104,2 кв.м, загальною площею 197,9 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: паливною «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 10.10.2022 року.

Головуючий суддя С. С. Сас