1 Справа № 335/7128/21 2/335/155/2022
РІШЕННЯ
21 вересня 2022 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Товстоус Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У липні 2021 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 07.08.2019 року.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Підписанням заяви між сторонами у відповідності до ст.634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 07.08.2019 отримав картку типу: Преміальна картка Platinum, із кредитним лімітом до 100 000 грн.
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 14.06.2021 року має заборгованість у розмірі 65 612 грн. 08 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 60 899 грн. 75 коп.; в т.ч.: заборгованість за поточним тілом кредиту 57 857 грн. 46 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 3 042 грн. 29 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками 2 796 грн. 55 коп.; заборгованість за простроченими відсотками 1 915 грн. 78 коп.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 0 грн.; нарахована пеня 0 грн.; нараховано комісії - 0 грн.
Відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється та у добровільному порядку заборгованість не сплачує, а тому позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
Ухвалою суду від 12.07.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.
12.10.2021 року від представника відповідача - адвоката Кузьмінова Д.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі з огляду на наступне. Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 07.08.2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Відповідач шляхом підписання анкети-заяви уклали Договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Відповідачу встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у розмірі 65 000,00 грн. Підписуючи анкету-заяву Відповідач погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банка складають Договір про надання банківських послуг.
Разом з цим, представник відповідача вказує, що відповідач не підписував анкету-заяву від 07.08.2019 року, а тому не визнає доводів Позивача про укладення 07.08.2019 року Договору про надання банківських послуг. Крім цього, відповідач не був ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» та не підписував цих документів, у зв`язку з чим у відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (справа №342/180/17), вважає, що суд не може брати до уваги викладені у цих документах умови.
З урахуванням того, що відповідач стверджує, що ніколи не підписував ні анкету-заяву від 07.08.2019, ні документ без назви з інформацією про умови кредитування карткових карт, та у якому міститься підпис, ніби виконаний від імені відповідача, вказані документи ставляться відповідачем під сумнів, зокрема наявність у позивача оригіналу такого документу. З урахуванням вказаних обставин відповідачем подається клопотання про витребування оригіналів письмових доказів.
Крім цього, представник відповідача зазначив, що не відповідає фактичним обставинам справи і розрахунок заборгованості наданий позивачем на обґрунтування позовних вимог. Так, заявляючи позовні вимоги, позивач посилається на анкету-заяву від 07.08.2019 року та надає розрахунок заборгованості виконаний за період з 07.08.2019 по 14.06.2021 року. При цьому позивач надає виписку по рахунку за період з 06.02.2013 по 16.06.2021 року, яка свідчить про наявність заборгованості станом на 07.08.2019 року у розмірі 64 025,32 грн. Отже, яким чином та на підставі яких угод у відповідача виник негативний баланс встановити не можливо, що свідчить про недоведеність вимог позивача. До того ж з наданого розрахунку вбачається, що позивачем неправомірно щомісячно до суми кредиту включено комісійну винагороду та відсотки, на які в подальшому знову нараховано відсотки.
Разом з цим, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду щодо недійсності не підписаних умов договору, а так само відсутність у анкеті-заяві умов платності, то в такому разі отримані грошові кошти надані позивачем як безвідсоткова позика, а тому зараховані позивачем грошові кошти на погашення нарахованих відсотків слід вважати поверненням отриманих у позивача грошових коштів.
Згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, у період дії Договору позивачем за період з 07.08.2019 по 14.06.2021 року здійснено безпідставних нарахувань на суму 51 164,31 грн. Таким чином, з урахуванням наведеного, розмір заборгованості за наданим позивачем розрахунком не може бути більшим ніж 14 447,77 грн. (65 612,08 51 164,31), що свідчить як про невідповідність розрахунку умовам закону та договору, так і про неналежність цього доказу в цілому. Враховуючи вказані обставини вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
Як вбачається з відповіді на відзив поданої представником позивача до суду 27.10.2021 позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі посилаючись на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим, підписав заяву №б/н від 07.08.2019 року. Під час підписання вказаної заяви відповідач висловив свою згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки та своїм підписом засвідчив ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон зазначений відповідачем у заяві. Позивачем надано до суду копія анкети-заяви від 07.08.2019 з якої вбачається інформація щодо персональних даних відповідача, адреси місця проживання та іншої додаткової інформації необхідної для отримання кредитної картки, яка заповнена відповідачем особисто. Крім цього у підписавши анкету-заяву відповідачем надана згода на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Platinum», ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті банку, згода з умовами банку в тій частині, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. До позовної заяви позивачем надано «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,1% (37,2% на рік), вказано розмір комісій та штрафів. З наданих до суду виписок з карткового рахунку вбачається, що відповідач користувався грошима, здійснював розрахунки кредитною картою та частково сплачував заборгованість, що підтверджує отримання відповідачем кредитної картки «Platinum».
Крім цього, представник позивача з приводу посилання представника відповідача на правову позицію, викладену у постанову Верховного Суду України у справі 342/180/17 зазначає, що позивачем надано до суду наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджує надання до позовної заяви саме тієї редакції яка була чинна на момент підписання заяви позичальником, довідку щодо виданих кредитних карток відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення, довідку про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну, виписку по рахунку, що підтверджує використання відповідачем кредитного карткового рахунку. Відтак позивачем надано докази тотожності наданих банком разом з позовною заявою Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальником.
Вважає, що у даному випадку підлягають застосуванню правові позиції викладені у постанові Верховного суду від 10.04.2019 у праві 356/1635/16-ц щодо неможливості вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, у постанові ВСУ від 28.03.2019 у справі 428/2873/17, за яким підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг позичальник погоджується з умовами та правилами надання банком послуг, приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком, у постанові ВСУ від 06.02.2018 у справі 755/2720/16-ц, від 17.04.2019 у справі 666/388/16-ц викладено аналогічні правові позиції.
Разом з цим, вказує, що відповідач став клієнтом банку 26.06.2008 підписавши договір згідно якого відкрив кредитний рахунок № НОМЕР_1 . У подальшому ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 07.08.2019 та анкету-заяву від 07.08.2019 отримав картку типу: Преміальна картка «Platinum». Відтак посилання відповідача на відсутність підпису в анкеті-заяві та паспорті споживчого кредиту є такими, що не відповідають дійсності.
З приводу нарахування позивачем відсотків на заборгованість за кредитом представник позивача зазначив, що розрахунок заборгованості проведено банком автоматизованою системою відповідно до умов договору. Оскільки наданий представником відповідача розрахунок, проведений без спеціальних знань, він не може бути належним доказом у справі.
З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем наявна заборгованість не сплачена, розрахунок заборгованості належними доказами не спростовний, контррозрахунок не наданий, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до заперечень представника відповідача, які подані до суду 11.11.2021, представник відповідача вказує, що доводи позивача у відповіді на відзив про те, що укладення правочинів шляхом підписання клієнтом банка анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг є договором приєднання та передбачає дійсність будь-яких умов, які не містять підпису клієнту є безпідставними та суперечать правовій позицій, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі 342/180/17, згідно якої не підписані частини умов кредитного договору не є його складовою.
Відповідач зазначає, що ні анкету заяву від 07.08.2019, ні паспорт споживчого кредиту від 07.08.2019 ніколи не підписував та не був ознайомлений з ними.
При цьому взагалі є незрозумілим посилання представника позивача у відповіді на відзив на відкриття відповідачу карткового рахунку внаслідок підписання договору від 26.06.2008, згідно якого була видана картка № НОМЕР_1 оскільки вказаний рахунок відкрито з нульовим кредитним лімітом терміном на 1 рік, що свідчить про припинення цього договору.
Разом з цим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.08.2019 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 64 025, 32 грн., проте розмір вказаної заборгованості та підстави її виникнення позивачем не вказано.
З урахуванням того, що на початок періоду нарахування заборгованості позивачем необґрунтовано визначена сума у розмірі 64 025,32 грн, а на кінець періоду у розмірі 65 612,08 грн, відтак різниця складає 1 586,76 грн. З урахуванням того, що за період з 07.08.2019 по 14.06.2021 позивачем здійснено безпідставне нарахування заборгованості у розмірі 51 164,31 грн, фактично у відповідача існує переплата за рахунками у розмірі 49 577,55 грн., що свідчить про безпідставність пред`явленого у цій справі позову.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2021 року витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» оригінал анкети-заяви від 07.08.2019 року та оригінал документів без назви з інформацією про умови кредитування карткових кредитів, у яких міститься підпис виконаний від імені ОСОБА_2 07.08.2019 року.
25 листопада 2021 року до суду надійшли письмові пояснення від представника позивача аналогічні за змістом раніше поданій відповіді на відзив. При цьому представник позивача зазначає, що доводи відповідача щодо не підписання та не укладенням ним кредитного договору можуть бути підставою для визнання договору недійсним, проте позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку відповідачем не заявлявся і не був предметом судового розгляду, тому відсутні підстави для з`ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним у зв`язку з не підписанням договору, невідповідності даних у анкеті-заяві та встановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості. Предметом позову у цій справі який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором, на підтвердження якого позивачем надано належні докази, які в свою чергу відповідачем не спростовані.
16 грудня 2021 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 15.11.2021 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли оригінали електронних доказів анкети-заяви від 07.08.2019 з підписом відповідача та умови кредитування від 07.08.2019 та додатково умови кредитування від 17.06.2020, копії заяв про збільшення кредитного ліміту, фотографії отримання відповідачем карток.
При цьому, за інформацією наданою позивачем підписання анкети-заяви від 07.08.2019, заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг відбулося шляхом проставлення відповідачем підпису стилусом на планшеті працівника банку, що відповідає вимогам Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» від 13.12.2019 №151 відтак на паперовому носії вказані документи не оформлювались.
18 січня 2022 року до суду від представника відповідача адвоката Кузьмінова Д.В. надійшли пояснення щодо поданих позивачем на виконання ухвали про витребування документів.
07.06.2022 представника відповідача адвоката Кузьмінова Д.В. до суду було надано виписку по картковому рахунку відповідача.
Оскільки надані позивачем докази у тому числі надані розрахунки заборгованості потребували додаткових пояснень, ухвалами суду від 30.05.2022 та від 03.08.2022 явку представника позивача у судове засідання було визнано обов`язковою, проте представник позивача у судове засідання так і не з`явився.
Представник позивача будучі належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилась, разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача у якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кузьмінов Д.В. у судове засідання не з`явилися, разом з тим, від адвоката Кузьмінова Д.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача у якій він зазначив, що вимоги позовної заяви вони не визнають у повному обсязі з підстав вказаних у відзиві та запереченнях на позов, та просять у задоволені позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначив, що 07.08.2019 між відповідачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковому рахунку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ.
У заяві-анкеті зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Примірник договору наданих банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з сайту privatbank.ua Умови та Правила надання банком послуг розміщені на офіціальному сайті www.privatbank.com.ua.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web - сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет SMS -ресурс, зазначений банком.
Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.
При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua згідно яких обслуговується відповідач.
Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України, не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-ресурс.
Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.
У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту.
Таким чином, Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п. 2.1.1.3.2. Договору Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати Відповідач протягом строку кредиту.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.
Прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.
Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені Відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі.
Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого банком до позову станом на 14.06.2021 року у відповідача утворилась заборгованості у розмірі 65 612 грн. 08 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 60 899 грн. 75 коп.; в т.ч.: заборгованість за поточним тілом кредита 57 857 грн. 46 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 3 042 грн. 29 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками 2 796 грн.55 коп. ; заборгованість за простроченими відсотками 1 915 грн. 78 коп.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 0 грн.; нарахована пеня 0 грн.; нараховано комісії - 0 грн.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заперечуючи щодо вимог позивача про стягнення заборгованості представник відповідача зазначив про те, що відповідач ніколи не підписував анкету-заяву від 07.08.2019 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ.
Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року за клопотанням представника відповідача судом було витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» оригінал анкети-заяви від 07.08.2019 року та оригінал документів без назви з інформацією про умови кредитування карткових кредитів, у яких міститься підпис виконаний від імені ОСОБА_2 07.08.2019 року.
На виконання ухвали суду від 15.11.2021 АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» листом від 16.12.2021 повідомлено, що анкета-заява клієнта №б/н від 07.08.2019 року та паспорт споживчого кредиту від 07.08.2019 підписані ОСОБА_1 в електронному вигляді шляхом проставлення підпису стилусом в планшеті працівника банку відповідно до чинного законодавства, зокрема Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» від 13.12.2019 року №151. При цьому позивачем надано до суду заяву на актуалізацію даних від 30.10.2020, анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання послуг від 30.10.2020, заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 17.06.2020 підписані ОСОБА_1 шляхом проставлення підпису в планшеті працівника банку та фотознімки відповідача у відділенні банку.
Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.
Разом з цим, обґрунтовуючи неможливість подання до суду оригіналу анкети-заяви від 07.08.2019 року та оригіналу документів з інформацією про умови кредитування карткових кредитів, у яких міститься підпис виконаний від імені ОСОБА_2 07.08.2019 року, позивач вказує, що зазначені документи не оформлювались у паперовому вигляді та посилається на нормативний документ «Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Проте вказане Положення затверджено Постановою Правління Національного банку України 13.12.2019, тобто не могло бути застосовано на час підписання відповідачем анкети-заяви від 07.08.2019 року.
При цьому, пунктом 11, 12 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 13.12.2019 № 151 встановлено, що Банк зобов`язаний ознайомити клієнта банку з текстом документа, перед його підписанням цифровим власноручним підписом. Технологія створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, повинна забезпечувати гарантії того, що клієнт підписав саме той документ, з текстом якого він ознайомився. Банк зобов`язаний надіслати клієнту примірник підписаного в електронній формі документа, що дає змогу встановити дату і час його підписання та дату відправлення на адресу електронної пошти, зазначеної клієнтом, або надати документ в інший спосіб, узгоджений з клієнтом. На вимогу клієнта уповноважений працівник банку зобов`язаний надати засвідчену копію підписаного сторонами документа в паперовій формі.
Відповідно до п.13 Положення уповноважений працівник банку звіряє цифровий власноручний підпис клієнта, проставлений на документі, зі зразком підпису в його паспорті в разі підписання договору між банком і клієнтом або під час проведення касових операцій без відкриття рахунку, які передбачають здійснення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до законодавства України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
Відповідно до п.18 Положення на документ в електронній формі одразу після його підписання цифровим власноручним підписом клієнта накладається кваліфікована електронна позначка часу. Після цього уповноважений працівник банку зобов`язаний невідкладно підписати цей документ власним кваліфікованим електронним підписом або засвідчити кваліфікованою електронною печаткою банку з кваліфікованою електронною позначкою часу.
Проте наявні в матеріалах справи документи на яких міститься підпис від імені відповідача не відповідають вказаним вимогам Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 13.12.2019 № 151.
При цьому надані позивачем заява на актуалізацію даних від 30.10.2020, анкета-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання послуг від 30.10.2020, заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 17.06.2020, фотознімки також не спростовують твердження відповідача щодо не укладання кредитного договору з банком 07.08.2019.
Разом з цим, надана позивачем Анкета-заява про приєднання про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.08.2019 містить інформацію тільки щодо анкетних даних відповідача при цьому жодної інформації та доказів того, яким чином було задоволено цю заяву і щодо яких саме послуг та відповідно до якого тарифного плану матеріали справи не містять.
Крім того, позивач не надав підписаних відповідачем Умов та правил надання банківських послуг і тарифів, правил користування, основних умов обслуговування і кредитування, хоча вони повинні містити підпис позичальника, оскільки саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядку нарахування.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII, щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності і уможливив би покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Наданий позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Поряд із цим, наданий позивачем розрахунок заборгованості містить відомості про наявність у відповідача заборгованості за період з 06.02.2013 по 16.06.2021, яка станом на 07.08.2019 становить 64 025,32 грн. Проте, заявляючи позовні вимоги позивач посилається саме на анкету-заяву від 07.08.2019 та надає розрахунок заборгованості за період з 07.08.2019 по 14.06.2021, відомостей про умови кредитування та нарахування заборгованості до 07.08.2019 суду не надано.
З наданої представником відповідача виписці по кредитній картці Platinum НОМЕР_2 вбачається, що за період з 07.08.2019 по 14.06.2021 здійснено витрат на загальну суму 370 052,48 грн. надходжень усього 368 882,99 грн.
При цьому згідно розрахунку заборгованості позивача за період з 07.08.2019 по 14.06.2021 здійснювалось нарахування процентів за користування кредитом за період неохоплений умовами договору від 07.08.2019 на який посилається позивач як на підставу позову та здійснено безпідставних нарахувань на суму 51 164, 31 грн. Відтак, з урахуванням наведеного у відповідача фактично існує переплата за рахунком у розмірі 49 577, 55 грн.
З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 76-89, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2022 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (Код , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко