Справа № 342/710/21
Провадження № 2/342/147/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Городенківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_1 (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області), в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , який належав колишньому колгоспному двору, де головою двору була ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що в житловому будинку по АДРЕСА_2 , який належав колишньому колгоспному двору і зареєстрований в Коломийському МБТІ, станом на 15.04.1991 року (час до якого існували колишні колгоспні двори) проживали та були членами колгоспного двору: ОСОБА_7 , 1930 року народження (мати позивача), ОСОБА_1 , 1954 року народження (позивач), ОСОБА_2 , 1951 року народження (чоловік позивача), ОСОБА_8 , 1976 року народження (дочка позивача), ОСОБА_5 , 1977 року народження (син позивача), ОСОБА_9 , 1984 року народження (дочка позивача). Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, розміром 0,50 га, з якої 0,25 га має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, а других 0,25 га призначено для ведення особистого селянського господарства. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями на даний час 93150 грн. Самовільно побудованих будівель немає. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів від 14.02.1988 року житловий будинок з господарськими будівлями на праві власності в цілому належав колишньому колгоспному двору, де головою була мати позивача ОСОБА_7 . Майно двору не ділилось і частки членів двору не виділялись. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту на належне їй майно. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом на належне їй майно. Позивач прийняла спадщину від матері і успадкувала її дві земельні ділянки, розмірами 1,0242 га та 0,0640 га на території Серафинецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори позивачу 28.04.2017 та 19.05.2017 видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями нотаріус не має можливості, так як житловий будинок з господарськими будівлями належав колишньому колгоспному двору, де частки членів двору не виділялись. Постановою нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1933/02-31 від 19.06.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії на цій підставі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова нотаріуса стала підставою для вирішення в судовому порядку про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідачі претензій до майна не мають, а тому позивач просить про визнання права власності на цілий житловий будинок.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року провадження по даній цивільній справі зупинено до залучення у справі правонаступника ОСОБА_3 , якапомерла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 30 березня 2022 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року залучено до участі в справі, в якості правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительку АДРЕСА_1 .

Учасники справи в судове засідання 12.05.2022 не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , правонаступник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 11 лютого 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14 жовтня 1987 року, стверджено, що в цілому жилий будинок, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_7 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №542 від 11.02.1988.Із довідки № 169 від 03.06.2020, виданої виконкомом Серафинецької сільської ради вбачається, що будинок, в якому проживала ОСОБА_7 , розташований в АДРЕСА_3 ).

Із виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9373 від 08.06.2020 слідує, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_7 (форма власності приватна; частка - 1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 11.02.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987 р.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 261403354 від 14.06.2021 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Біля будинку в АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка загальною площею 0,50 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,25 га, що доводиться довідкою № 168 від 03.06.2020, виданою виконкомом Серафинецької сільської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1968 році, господарські будівлі та споруди - в 1968, 1987 та 1989 роках.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 200 від 22.06.2020, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 23.06.2020 становить - 93150 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Згідно Витягу з по господарської книги № 6, особовий рахунок № НОМЕР_1 Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з 1990 по 1995 роки в будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_1 , 1954 р.н., зять ОСОБА_2 , 1951 р.н., онука ОСОБА_10 , 1984 р.н., онука ОСОБА_11 , 1976 р.н., онук ОСОБА_5 , 1977 р.н.

Станом на 15.04.1991 року в будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_1 , 1954 р.н., зять ОСОБА_2 , 1951 р.н., онука ОСОБА_10 , 1984 р.н., онука ОСОБА_11 , 1976 р.н., онук ОСОБА_5 , 1977 р.н., що стверджено довідкою № 167 від 03.06.2020, виданою Серафинецькою сільською радою.

Про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після укладення шлюбу 05.10.1995 з ОСОБА_12 , 1972 року народження, присвоєно прізвище « ОСОБА_13 » (запис № 9 від 05.10.1995) доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 05.10.1995.

Про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після укладення одруження 30.08.2003 з ОСОБА_14 , 1981 року народження, присвоєно прізвище « ОСОБА_15 » (запис № 13 від 30.08.2003) доводиться копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 30.08.2003.

Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належало по 1/6 частині житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Член колгоспного двору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 02.09.2021 складено відповідний актовий запис №620, та підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 виданим 02.09.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

На виконання ухвали суду від 30 березня 2022 року Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 72/2022 (номер у Спадковому реєстрі № 69200137), заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, з якої вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_3 є: чоловік ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , син ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які 25.02.2022 (протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України) подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини, та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 років в с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за №31 від 19.12.2011, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 19.12.2011. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На час смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку в АДРЕСА_1 , разом із нею були зареєстровані та проживали: донька ОСОБА_1 , 1954 р.н., зять ОСОБА_2 , 1951 р.н., онука ОСОБА_6 , 1984 р.н., чоловік онуки ОСОБА_14 , 1981 р.н., правнук ОСОБА_19 , 2004 р.н., правнука ОСОБА_20 , 2011 р.н., що стверджено довідкою № 170 від 03.06.2020, виданою Серафинецькою сільською радою.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_7 , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 від 30.06.1971, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_7 від 14.06.1975.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_7 є її дочка ОСОБА_1 (позивач), яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 399/2016, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою вбачається, що за заявою спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_1 (позивач) заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_7 . Копією Витягу № 47781294 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 19.05.2017 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 60012831 (номер у нотаріуса 399/2016).

ОСОБА_1 в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 517 від 28.04.2017, № 585 від 19.05.2017, на земельні ділянки, площею 1,0242 га, 0,0640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю ОСОБА_7 .

До складу спадщини ОСОБА_7 входить також 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1933/02-31 від 19.06.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 , на житловий будинок АДРЕСА_1 . Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1 ,належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_7 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Копією спадкової справи, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою стверджується, що після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 (позивач), як спадкоємець першої черги за законом.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (колишні члени колгоспного двору), правонаступник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подали до суду заяви про визнання позовних вимог, в яких вказали, що не заперечують проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на 1/3 (2/6) (1/6 належить позивачу як колишньому члену колгоспного двору, 1/6 - успадкована після смерті матері ОСОБА_7 ) частину житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які теж є колишніми членами колгоспного двору, на даний час можуть на власний розсуд розпоряджатися своїм майном та їх право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у них немає перешкод в оформленні права власності на належне їй майно. Крім того, подані відповідачами заяви про визнання позовних вимог, суд не розцінює, як відмову від належної їм частини житлового будинку у передбаченому Законом порядку. Правонаступникколишнього члена колгоспного двору ОСОБА_3 - ОСОБА_4 має право на звернення до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 на належну спадкодавцю, як колишньому члену колгоспного двору, частини вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 право власності на 1/3 частину житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Судове рішення складене 12.05.2022.

Суддя: Федів Л. М.