Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2022 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючої судді Волоско І.Р.,
секретар судового засідання Євтушенко В.Ю.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Бікус», в якому просить стягнути грошові кошти за договором поставки у розмірі 56 160 гривень, та неустойку у розмірі 1% від суми неповернутої відповідачем з часу прострочення договірного зобов`язання і до прийняття рішення судом.
Ухвалою суду від 04 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач не з`явився у судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності з постановленням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 18.05.2021 року між ОСОБА_2 та відповідачем - ТОВ «Бікус» було укладено договір на предмет поставки останіми комп`ютерного обладнання.
11.03.2021 р. між ОСОБА_2 та ТОВ «Бікус» був укладений інший договір на предмет поставки того ж самого обладнання з визначенням строків та місця його передачі покупцеві.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Бікус» свої зобов`язання за Договором поставки не виконав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Бікус» з претензією повернення йому коштів за договором, після чого представник ТОВ «Бікус» повернув ОСОБА_2 5000 грн (п`ять тисяч гривень) шляхом поповнення банківської картки ОСОБА_2 через банкомат.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
На підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Зазначені вимоги чинного законодавства не були виконані відповідачем, незважаючи на здійснення позивачем часткової оплати виробу (меблів).
Згідно ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Крім того, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, у тому числі: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до вимог п.4 Договору термін поставки становить 15-25 днів.
Згідно пункту 6.2 Договору постачальник зобов`язується повернути кошти покупцю в повному обсязі в разі невиконання цього договору у термін 15 діб.
Таким чином, згідно договору від 11.03.2021, остаточною датою повернення коштів є 21.04.2021 (11.03.2021 року+25днів+15днів=21.04.2021 року).
Таким чином, сума неустойки становить 131852 грн.+134784грн.=266636 грн (двісті шістдесят шість тисяч шістсот тридцять шість гривень).
За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності такої заборгованості відповідача перед позивачем.
Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності.
Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог є такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 992,4 гривень.
Керуючись ст.ст. 81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 202, 207, 526, 527, 612, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.Р.Волоско