Ухвала

16 серпня 2022 року

місто Київ

справа № 761/33176/20

провадження № 61-7709ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Департамент охорони культурної спадщини Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом, у якому просили усунути перешкоди у здійсненні права власності земельною ділянкою під багатоквартирним будинком на АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 знести прибудови (сезонні майданчики) до фасадної частини цього будинку за його власні кошти із збереженням історичного вигляду фасаду та його художнього оздоблення, привести земельну ділянку біля зазначеного будинку у первісний стан.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року змінено рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року шляхом виключення із мотивувальної частини рішення посилання місцевого суду на ненадання позивачами доказів реєстрації права на земельну ділянку, яка знаходиться під багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , як підставу для відмови у позові.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року залишено без змін.

11 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не долучено докази на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та, враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 та постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 572/2088/17, він звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки є ветераном війни - учасником бойових дій.

На підтвердження наведеного надано копію посвідчення від 24 квітня 1997 року серії НОМЕР_1 .

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Предметом спору у цій справі є усунення перешкод у здійсненні права власності земельною ділянкою під багатоквартирним будинком шляхом зобов`язання знести прибудови (сезонні майданчики) до фасадної частини цього будинку, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій або з виконанням ним військового обов`язку (службових обов`язків).

За таких обставин правові підстави, передбачені пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.

Посилання заявника на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 572/2088/17 суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки зазначена постанова суду ухвалена раніше, ніж постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, в якій сформульовано висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Серед іншого Верховним Судом враховано, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Отже, у наведеній справі ОСОБА_1 має здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернулися до суду із позовною вимогою немайнового характеру про усунення перешкод у здійсненні права власності земельною ділянкою під багатоквартирним будинком шляхом зобов`язання знести прибудови.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено на 2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року - 2 102 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру, з якою звернулася у 2020 році фізична особа у цій справі, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн), відповідно за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір 1 681,60 грн.

Відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Департамент охорони культурної спадщини Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про усунення перешкод у здійсненні права власності, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик