ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/902/21 Номер провадження 22-ц/814/1990/22Головуючий у 1-й інстанції Одарюк М.П. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: представника відповідача адвоката Щербакова С.Ю.,

розглянувши в м.Полтаві в режимі відеоконференції за допомогою програми EasyCone цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності фізичної особи та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 26 серпня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Одарюка М.П. в м.Ізюмі, зі складанням повного тексту 02.09.2021 року,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом в якому просила визнати, що поширене ОСОБА_2 висловлювання на адресу позивачки «алкоголічка» носить явно образливий характер і є таким, що ображає честь та гідність позивачки та стягнути з відповідача у відшкодування завданої моральної шкоди 10 000,00 грн.

Зазначала, що 26 січня 2021 року депутат Ізюмської міської ради 8 скликання ОСОБА_2 , перебуваючи на місці для голосування у залі пленарних засідань, публічно звернувся до присутніх осіб із образливими висловлюваннями на адресу позивачки такого змісту:

« А де архітектор? Він вообще буває или нет? Це та отморожена женщина, алкоголічка? Я її п`яною бачив, вона валялась біля АТБ» . « Я знаю про кого говорю. Вона по вулиці живе, за школою, з лівої сторони. Я її п`яну ще домой тягнув, бо мені стидно було. Це дійсно так було. Вона алкоголічка». « Це ця алкоголічка п`яна валяється? Це архітектор? Це вона, це її лицо? Я виложу на сайті, підтвердиться, вона чи не вона п`яна біля АТБ валяється? Ось архітектор, алкоголічка п`яна, я її підняв і ще додому тягнув».

Позивач вважає, що поширена відповідачем стосовно неї інформація є такою, яка принижує честі та гідність позивачки, а тому остання змушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 26 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано, що поширене ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 об 17 год. 50 хв. висловлювання на адресу ОСОБА_1 « алкоголічка» носить явно образливий характер і є таким, що ображає честь та гідність ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч гривень) гривень 00 копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2043 (дві тисячі сорок три) гривні 00 копійок.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вважає, що суд першої інстанції не встановив наявності юридичного складу правопорушення, не з`ясував, чи інформація розповсюджена саме відповідачем, помилково застосував принцип добропорядності та не конкретизував, яким саме способом позивач хоче захистити свої порушені немайнові права.

У відзиві ОСОБА_1 посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2021 року залишити без змін.

Розпорядженням Верховного суду України від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Харківського апеляційного суду.

Справу передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 за результатами конкурсу призначено на посаду начальника відділу містобудування та архітектурного апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради головним архітектором міста Ізюма з 13 грудня 2017 року, що підтверджується розпорядженням Ізюмського міського голови № 302-к від 12.12.2017 року ( а.с.10).

26 січня 2021 року депутат Ізюмської міської ради 8 скликання ОСОБА_2 , перебуваючи на місці для голосування у залі пленарних засідань, публічно звернувся до присутніх осіб із образливими висловлюваннями на адресу позивачки такого змісту:

« А де архітектор? Він вообще буває или нет? Це та отморожена женщина, алкоголічка? Я її п`яною бачив, вона валялась біля АТБ» . « Я знаю про кого говорю. Вона по вулиці живе, за школою, з лівої сторони. Я її п`яну ще домой тягнув, бо мені стидно було. Це дійсно так було. Вона алкоголічка».

« Це ця алкоголічка п`яна валяється? Це архітектор? Це вона, це її лицо? Я виложу на сайті, підтвердиться, вона чи не вона п`яна біля АТБ валяється? Ось архітектор, алкоголічка п`яна, я її підняв і ще додому тягнув», що підтверджується аудиозаписом, який міститься в матеріалах справи ( а.с.11).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що вказані висловлювання відповідача відбулися на сесії Ізюмської міської ради, в присутності депутатського корпусу міської ради та інших осіб, при онлайн трансляції на каналі Youtube. Образливий виступ відповідача значно принизив ОСОБА_1 , її особистість в очах колег, що фактично призвело до руйнації авторитету, який позивач набувала роками працюючи в органах місцевого самоврядування та завдали моральних страждань.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, своє рішення мотивував тим, що у відношенні позивача була поширена інформація, яка принижує її честь та гідність та заподіяла моральної (немайнової) шкоди, яка виходячи із принципу розумності визначена судом у розмірі 5 000 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Конституція України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю ( ст.3) та встановлює обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей ( ст.68).

Кожен має право на повагу до його гідності та честі (ст.297 ЦК України), а також право на недоторканість своєї ділової репутації (ст.299 ЦК України). Порушення цих прав є підставою для настання відповідальності, передбаченої законодавством.

Слід зазначити, що кримінальна відповідальність за образу чинним Кримінальним Кодексом України, на відміну від Кодексу 1960 року, не передбачена. Публічна особа, як і будь-який громадянин, мають право захистити свої права, порушені внаслідок поширення образливих висловлювань, шляхом звернення до суду з позовом про захист гідності та честі, а також про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року "вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини".

Позивач просила визнати, що поширене ОСОБА_2 26 січня 2021 року висловлювання на її адресу - «алкоголічка» носить явно образливий характер і є таким, що ображає її честь та гідність.

У словнику української мови під "образою" розуміється зневажливе висловлювання, негарний вчинок тощо, що спрямовані проти кого-небудь і викликають у нього почуття гіркоти, душевного болю.

Отже, зважаючи на вищевикладене, можна зробити висновок, що образливі висловлювання це висловлювання, які мають негативний характер, виражаються в зневажливій, непристойній, принизливій чи брутальній формі та принижують честь і гідність особи.

В п. 19 названої постанови Пленуму зазначено, якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідачем не спростовано, що його вислів був адресований не позивачу, а іншій особі архітектору- жінці, що працює в Ізюмській міській раді.

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги з приводу того, що висловлювання мали оціночний характер і не стосувалися конкретно відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду стосовного, того, що висловлювання на адресу ОСОБА_1 « алкоголічка» носить явно образливий характер і є таким, що ображає честь та гідність позивача, а відтак, прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди, яку визначив у розмірі 5 тис.грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 26 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.10.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна