Справа № 201/79/22
Провадження № 2/201/1385/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2022р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини(а.с. 1-5).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 15.02.2022р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 23).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2013р. Рішенням суду шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу батько сплачував добровільно аліменти на утримання дитини, однак не регулярно і коштів, які відповідач надавав вже не вистачає на повноцінний та всебічний розвиток доньки. Відповідач є працездатним, має матеріальну можливість допомагати дитині. Позивачка несе також додаткові витрати на дитину, у т.ч. на лікування, відпочинок. Домовитися з відповідачем про розмір аліментів неможливо. Відповідач звернувся до органу опіки та піклування із заявою про встановлення графіку спілкування з дитиною. Однак участі у вихованні, розвитку дитини не приймає, її життям не цікавиться, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає

Дитина навчається у дистанційній загальноосвітній платній школі, відвідує зайняття у басейні, займається гімнастикою, тому потребує додаткових фінансових витрат.

Наразі позивачка одружена із ОСОБА_4 , від шлюбу з народилася ще одна дитина. Чоловік займається вихованням та розвитком обох дітей, повністю їх забезпечує матеріально. Позивачка також працює.

Враховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 3500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи. Також просила компенсувати судові витрати.

Відповідач позовні вимоги не визнав. Правом на надання відзиву не скористався. Однак 24.06.2022р. представник позивача - адвокат Воронов С.Ю. (діє на підставі договору від 09.03.2022р. - а.с. 46 - 52) 13.05.2022р. надав пояснення (а.с. 55 -56) про те, що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю, спору відповідача з приводу місця проживання дитини ніколи не було, у березні 2022 року позивачка звернулася із позовом про визначення місця проживання дитини. З 2017 року і до цього часу відповідач регулярно щомісяця добровільно сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., не ухилятиметься від матеріального утримання дитини. В грудні 2021 року позивачка заборонила відповідачеві бачитись с донькою, тому він звернувся до органу опіки і піклування щодо встановлення часів спілкування з дитиною. Розпорядження від 24.01.2022р. органу опіки і піклування визначений графік участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, але позивачка не надає дитину для побачень і намагається його шантажувати позовом про стягнення аліментів.

Відповідач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 3500 грн. щомісячно. З 2019 року відповідач не працює, не має нерухомого і рухомого майна, матеріальне становище є незадовільним. Також заперечував проти стягнення витрат на правову.

Представник позивачки - адвокат Яланська Ю.П. (діє на підставі ордеру від 31.12.2021р. - а.с. 43, 44) 07.07.2022р. надала відповідь на відзив (а.с. 67-72), у якому наполягала на задоволенні позову. Повідомила, що відповідач з 2016 року сплачує аліменти у сумі 2000,00 грн. нерегулярно, без рахування потреб дитини, не несе додаткові витрати на дитину на оздоровлення і відпочинок, не цікавиться життям дитини. Відповідач не був працевлаштований офіційно, однак він сплачував аліменти у сумі 2000,00 грн., оплатив і послуги адвоката. Звертаючись до органу опіки та піклування для визначення часів спілкування, відповідач при обстежені своїх умов проживання повідомив членам комісії про те, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має загальний прибуток на місяць у розмірі близько 12000 грн., що підтверджується актом від 21.12.2021р., в якому є особистий підпис відповідача. Таким чином, відповідач має неофіційний заробіток, але намагається приховати розмір доходів. Наполягала на задоволенні позову.

Представник позивачки 01.08.2022р. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні, заявила про намір стягнути витрати на правову допомогу (а.с. 96).

Представник відповідача також 01.08.2022р. надав заяву про розгляд справи без його участі, просив врахувати пояснення на позов (а.с. 97).

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2017р. у справі №201/7701/17 шлюб між сторонами, укладений 23.08.2013р. розірвано (а.с. 14 - 16).

Сторони визнають, що проживали однією сім`єю до червня 2016 року.

Малолітня ОСОБА_3 проживає разом і позивачкою ОСОБА_1 , що сторонами не заперечується.

Позивачка стверджує, що донька перебуває на її повному утриманні, батько матеріальну допомогу надає не у достатньому розмірі не регулярно, приховуючи доходи і таким чином уникає обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно довідки від 10.01.2022р. № 02-21/37 ОСОБА_3 навчається у приватній школі ТОВ «Центр освіти «Оптіма», з яким ОСОБА_1 укладено договір. Остання сплачує за освітні послуги, заборгованість відсутня (а.с. 32).

Відповідно до укладеного між ТОВ «Центр освіти «Оптіма» і ОСОБА_1 умов договору № 01 від 22.09.2021р. про надання освітніх послуг і додатку до договору вартість освітніх послуг, зокрема, у 2021 - 2022 н.р. складає 3000,00 грн. (а.с. 33 - 36).

Також дитина відвідує зайняття з гімнастики в оздоровчому комплексі « Цунамі ». У період з листопада 2021 року відвідано зайнять на загальну суму 4100,00 грн., що підтверджено відповіддю на адвокатський запит від 14.01.2022р. (а.с. 37).

Також ОСОБА_3 навчається з 01.03.2020р. в онлайн школі О!Shool. Вартість навчання становить 1500,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 07.01.2022р. (а.с. 39). Відвідує з 18.11.2021р. зайняття з малювання, вартість яких становить 1800,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 05.01.2022р. (а.с. 40).

У позивачки від шлюбу із ОСОБА_4 є ще одна дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Як видно із довідки з Пенсійного фонду України з жовтня 2011 року відповідач отримував офіційний дохід. Востаннє отримував дохід у 2019 році, дохід був мінливим. У січні - квітні 2019 року - 5000,00 грн. на місць, у травні - червні 2019 року - 4173,00 грн., у липні 2019 року - 6238,22 грн., у серпні 2019 року - 1491,95 грн., у вересня 2019 року - 4259,10 грн., у жовтня 2019 року - 9937,89 грн., у листопаді 2019 року - 5690,00 грн., у грудні 2019 року - 4623,36 грн. (а.с. 62).

Як видно із акта обстеження своїх умов проживання від 21.12.2021р., складеного працівниками органу опіки та піклування Адміністрації Соборного району ДМР, при обстежені умов проживання відповідача ОСОБА_2 за його заявою, останній повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має загальний прибуток на місяць у розмірі приблизно 12000,00 грн. (а.с. 93).

Крім того, відповідач повідомив , що має змогу сплачувати аліменти в сумі 2000,00 грн., хоча не має офіційного заробітку.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні;.

Прожитковий мінімум на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідач є працездатним, на утриманні інших дітей або інших осіб не має. Як видно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_2 не має у власності нерухомого майна (а.с. 64), однак, згідно акта обстеження умов проживання від 21.12.2021р. ОСОБА_2 проживає один за адресою: АДРЕСА_1 , з чого слідує, що може нести витрати на утримання житла, у якому мешкає. Крім того, в акті він зазначив, що має загальний прибуток на місяць у розмірі приблизно 12000,00 грн. (а.с. 93).

Позивачка має право отримувати регулярно суми аліментів у чітко встановленому розмірі, розраховуючи свій бюджет, як на суму аліментів, так і на дату їх надходження. При тому, що на утриманні позивачки знаходиться ще неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці, що згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а тому вона не позбавлена у праві звернутися до суду з відповідним позовом до відповідача про стягнення з нього додаткових витрат на дитину.

Також при прийнятті даного рішення судом враховано положення ч. 1 ст. 140 СК України, про те, що позивачка має такі ж обов`язки щодо утримання дитини, як і відповідач. Виходячи із засад рівності обов`язків батьків щодо дитини, суд зауважує на тому, що позивачка також на рівні з відповідачем має утримувати дитину, у зв`язку із чим має підтвердити належними доказами фактичні витрати на її утримання.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 дo 18 рокiв на 2022 рік встановлено у вищезазначених розмірах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 10.01.2022р.

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, а також з розміром прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 дo 18 рокiв, який у 2022р. складає: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, які передбачені цим кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2022 рік (на момент подачі позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця м. Дніпропетровська (нині - м. Дніпра), аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), починаючи стягнення дня пред`явлення позову, а саме з 10 січня 2022 року.

Рішення у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 08 серпня 2022 року.

Суддя Наумова О.С.