Справа № 347/2573/21
Провадження № 2/347/160/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання незаконним в частині свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом та його реєстрацію, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання незаконним в частині свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом та його реєстрацію мотивуючи свої вимоги тим, що спадкоємець ОСОБА_2 тривалий час не могла прийняти спадщину, так як вимушена була оспорювати заповіт нібито від імені її мами, який позбавляв її права на спадщину. З цього приводу нею пропущений строк позовної давності щодо оскарження права власності та реєстрацію такого права на нерухоме майно стосовно земельних ділянок. Вважає такий строк пропущений з поважної причини, а тому просить його поновити.

ОСОБА_2 являється власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що по АДРЕСА_1 . За вказаним будинковолодінням, за попереднім власником ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до записів в погосподарських книгах, числилась земельна ділянка загальною площею біля 0,80 га. Маючи право на отримання у безоплатну приватну власність земельну ділянку, що під будівлями та для їх обслуговування в розмірі, що не перевищує 0,25 га., спадкодавець звернулася до сільської ради з відповідною заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо саме такої площі земельної ділянки. Однак рішенням Нижньоберезівської сільської ради від 14.04.2013 року № 5-13/2013 спадкодавцю надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,10 га, а ОСОБА_6 на 0,50 га. З таким рішенням сільської ради вона не погодилася і оскаржила його в судовому порядку.

Після рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.03.2014 року спадкодавцю стало відомо, шо Нижньоберезівська сільська рада затвердила ОСОБА_6 проект відведення земельних ділянок та передала йому у власність земельні ділянки площами 0,3251 та 0,1640 га. За позовом спадкодавця рішенням Косівського районного суду від 15.06.2018 року визнано нечинним та скасовано рішення сільської ради про передачу у власність ОСОБА_6 вказаних земельних ділянок та їх реєстрацію.

ОСОБА_4 оскаржила рішення суду, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_6 вона отримала в спадщину спірні земельні ділянки за заповітом, надала через Нижньоберезівську сільську раду копії відповідних документів. Апеляційний суд, незважаючи на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , залишив рішення Косівського районного суду без змін. На той час спадкодавець не могла звернутися до Нижньоберезівської сільської ради про передачу їй у власність земельної ділянки, відповідно до рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.03.2014 року, так як свідоцтво про право власності на спірні земельні ділянки, видане нотарільною конторою на прізвище відповідачки ОСОБА_4 ніким не скасовано і не відмінено, хоча в своїй основі воно є нечинним. А тому спадкодавець вимушена вкотре звертатися до суду про скасування таких свідоцтв. Просить позов задоволити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Вимоги заяви підтримав та просив задоволити.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 20.10.2022 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу не могла прийняти спадщину, так як вимушена була оспорювати заповіт посвідчений нібито від імені її матері, який позбавляв її права на спадщину. За час провадження справ нею пропущений строк позовної давності щодо оскарження права власності та реєстрацію такого права на нерухоме майно стосовно земельних ділянок. Тобто строк пропущений з поважної причини та підлягає відновленню.

Позивачка в справі, ОСОБА_2 являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 10.11.2021 року (а.с.15) та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.11.2021 року (а.с.15 зв.-16). Даний житловий будинок по Ѕ частині успадкували позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_7 .

За вказаним будинковолодінням, за попереднім власником ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до записів в погосподарських книгах, числилась земельна ділянка загальною площею біля 0,80 га.

Маючи право на отримання у безоплатну приватну власність земельну ділянку, що під будівлями та для їх обслуговування в розмірі, що не перевищує 0,25 га., спадкодавець раніше зверталась до сільської ради з відповідною заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо саме такої площі земельної ділянки.

Рішенням Нижньоберезівської сільської ради № 13-9/2012 від 07.07.2012 року земельну ділянку площею 0,57 га., яка числилась за господарством ОСОБА_5 передали у вільний земельний фонд сільської ради. Рішенням цієї ж ради від 14.04.2013 року № 5-13/2013 спадкодавцю надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,10 га, а ОСОБА_6 на 0,50 га. З таким рішенням сільської ради вона не погодилася і оскаржила його в судовому порядку.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.03.2014 року було змінено рішення Косівського районного суду від 04.12.2013 року. Визнано недійсним та скасовано рішення Нижньоберезівської сільської ради № 5-13/2013 від 14.04.2013 року «про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 під ОСГ. Зобов`язано Нижньоберезівську сільську раду роглянути питання щодо надання спадкодавцю дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 ».

Після рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.03.2014 року спадкодавцю стало відомо, шо Нижньоберезівська сільська рада затвердила ОСОБА_6 проект відведення земельних ділянок та передала йому у власність земельні ділянки площами 0,3251 та 0,1640 га.

За позовом спадкодавця, ОСОБА_7 до Нижньоберезівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання нечинними рішень Нижньоберезівської сільської ради в частині передачі у власність земельної ділянки, передачу землі у власність Косівським районним судом прийнято рішення від 15.06.2018 року (а.с.20-22) яким вирішено визнати нечинними та скасувати рішення Нижньоберезівської сільської ради від 22.07.2014 р.№ 1-19/2014 в частині залишення в силі рішення Нижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 14.04.2013 р. № 5-13/2013 та свідоцтво про право власності на земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,3251 га. для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:001:0283 та земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,1640 га. кадастровий номер :01:001:0284 для ведення особистого селянського господарства, що в АДРЕСА_1 та видані на прізвище ОСОБА_6 та скасувати їхню реєстрацію.

Відповідачка у вищезгаданій справі, ОСОБА_4 оскаржила рішення суду, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_6 вона отримала в спадщину спірні земельні ділянки за заповітом, надала через Нижньоберезівську сільську раду копії відповідних документів. Апеляційний суд, незважаючи на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , залишив рішення Косівського районного суду без змін.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії заяви ОСОБА_4 (а.с.12) остання звернулась 23.11.2016 року із вказаною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р., після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Нижньоберезівської сільської ради №955 (а.с.13) ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав в житловому будинку АДРЕСА_2 . На даний час в цьому ж житловому будинку зареєстрована і проживає його дружина - ОСОБА_4 . Суспільна група господарства-службовці. Заповіт від імені ОСОБА_6 посвідчений у виконкомі Нижньоберезівської сільської ради від 29.04.2016 року за № 14, який не змінений і не скасований.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.14) стверджено, що ОСОБА_6 на прав власності належала земельна ділянка площею 0,3251 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0283, що знаходиться в с.Нижній Березів вулиця Шевченка Косівського району Івано-Франківської області.

На підставі вказаних документів приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р. було видано на ім`я відповідачки ОСОБА_4 , свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.01.2017 року (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8) вбачається, що приватним нотаріусом Григорчук З.Р. внесено відомості про державну реєстрацію права власності за № 18589717 від 17.01.2017 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 24 від 17.01.2017 року, виданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною на ім`я ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , на земельну ділянку площею 0,3251 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0283, зареєстрованої 17.01.2017 року за № 36, що знаходиться в с.Нижній Березів вулиця Шевченка Косівського району Івано-Франківської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 33450317 від 17.01.2017 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10) вбачається, що приватним нотаріусом Григорчук З.Р. внесено відомості про державну реєстрацію права власності за № 18589455 від 17.01.2017 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 23 від 17.01.2017 року виданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною на ім`я ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , на земельну ділянку площею 0,164 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0284, зареєстрованої 17.01.2017 року за № 36, що знаходиться в с.Нижній Березів Косівського району, вулиця Шевченка Івано-Франківської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 33450012 від 17.01.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За приписом ч.І ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судовим рішенням (а.с.20 -22) визнано незаконним передачу ОСОБА_6 спірних земельних ділянок, а тому всі дії, які вчинені відносно незаконно переданої йому землі і отриманої, як спадщину відповідачкою в цій справі ОСОБА_8 , є теж незаконними і не мають ніякої юридичної сили та підлягають скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 підлягають до задоволення в частині визнання незаконним та скасуванні свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом № 23 від 17.01.2017 року виданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною на ім`я ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , на земельну ділянку площею 0,164 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0284, зареєстрованої 17.01.2017 року за АДРЕСА_1 та зняти їх державної реєстрації. А також в частині визнання незаконним та скасуванні свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом №24 від 17.01.2017 року, виданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною на ім`я ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , на земельну ділянку площею 0,3251 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0283, зареєстрованої 17.01.2017 року за № 36, що знаходиться в с.Нижній Березів вулиця Шевченка Косівського району Івано-Франківської області та зняти їх з державної реєстрації.

На підставі наведеного ст.ст. 15, 16, 215, 216, 1301 ЦК України та керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Поновити строк звернення до суду, як такий що пропущений із поважної причини.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом № 23 від 17.01.2017 року виданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною на ім`я ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , на земельну ділянку площею 0,164 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0284, зареєстрованої 17.01.2017 року за АДРЕСА_1 та зняти їх державної реєстрації.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом №24 від 17.01.2017 року, виданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною на ім`я ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , на земельну ділянку площею 0,3251 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0283, зареєстрованої 17.01.2017 року за № 36, що знаходиться в с.Нижній Березів вулиця Шевченка Косівського району Івано-Франківської області та зняти їх з державної реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.