УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 серпня 2022 рокуСправа № 951/474/22
Провадження №2/951/181/2022

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

12.08.2022 на адресу Козівського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Перевіривши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Як вбачається із позовної заяви відповідач ОСОБА_3 є громадянином Ізраїлю.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Приписами ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно дост.110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 ВСУ зазначає, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, роз`яснено судам, що розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Вказана справа підсудна Козівському районному суду Тернопільської області так як позивач з малолітньою дитиною проживає в с. Глинна, що належить до територіальної юрисдикції Козівського районного суду Тернопільської області.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України до позовної заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про шлюб.

Позивачем не надано суду оригінал свідоцтва про шлюб.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до статті 190 Цивільного процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Тобто у разі відкриття провадження за даною позовною заявою суд зобов`язаний невідкладно надіслати відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 є громадянином Ізраїлю, то позивачу слід надати належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу за місцем проживання (реєстрації) в кількості, необхідній для вручення іншій стороні.

Відповідно до статусу Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (дата приєднання України до Конвенції: 19.10.2000 року; дата набуття чинності для України: 01.12.2001 року), мовами на яких держава Ізраїль приймає судові та позасудові документи у цивільних справах є англійська та іврит.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий.

Як передбачено ч.1 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків позовної заяви, зокрема позивачу необхідно надати суду:

-оригінал свідоцтва про шлюб;

- засвідчений належним чином переклад позову на мову запитуваної сторони.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина БРАТКІВ