Справа № 127/9767/22
Провадження № 22-ц/801/1764/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 рокуСправа № 127/9767/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу №127/9767/22 за апеляційною скаргою адвоката Чернілевської Р. В. в інтересах ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Романюк Л. Ф. у залі суду, повний текст якого складено 26 липня 2022 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивований тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні.

Указує, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по утриманню сина та не надає матеріальну допомогу на його утримання.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та 2625 гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що батьки мають солідарний обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів у визначеному розмірі, оскільки відповідач є працездатною особою та зобов`язаний утримувати свою дитину.

Стягуючи з відповідача судові витрати, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

У серпні 2022 року адвокат Чернілевська Р. В., діючи в інтересах ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення абзац: «матеріалами справи встановлено, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2022 року».

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий - суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано позивачці строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року справу призначено до розгляду на 06 жовтня 2022 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав оцінки тій обставині, що спільний син сторін народився під час перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_4 .

Указує, що позивачка тривалий час відмовлялась визнавати відповідача батьком їх сина, у зв`язку з чим він звертався до суду з позовом про встановлення батьківства.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2019 року відповідача визнано батьком ОСОБА_5

02 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внесені зміни до актового запису: змінено прізвище дитини « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та батьком дитини зазначено ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2022 року.

Малолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка МКП «Господар Люкс» Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради № 05-21/379 від 06 травня 2022 року та акт МКП «УК «Господар Люкс» від 11 травня 2022 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності, згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду в частині задоволення вимог про стягнення аліментів та витрат на правову допомогу заявником не оскаржується, апеляційний суд законність та обґрунтованість рішення у вказаній частині не перевіряє.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2022 року.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

З матеріалів справи слідує, що 12 січня 2018 року позивачкою проведена державна реєстрація народження ОСОБА_5 , відповідно до вимог статті 133 СК України.

На час народження ОСОБА_5 , позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

Відповідно до актового запису про народження № 163 від 12 січня 2018 року, складеного Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області дитина записана - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у розділі відомості про матір зазначено « ОСОБА_1 », у розділі батько - « ОСОБА_4 » (а. с. 44).

На виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2019 року, в актовий запис № 163 від 12 січня 2018 року про народження дитини були внесені зміни: прізвище дитини « ІНФОРМАЦІЯ_3 » змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у графі відомості про батька - прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_3 » змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (а. с. 45).

27 квітня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видане повторне свідоцтво про народження ОСОБА_3 , де в графі батько зазначено ОСОБА_2 (а. с. 5).

Указані обставини сторонами не оспорюються.

Отже, суд першої інстанції помилково зазначив у мотивувальній частині рішення, що: «під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2022 року».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно д ч.1 статті 376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, з урахуванням меж апеляційного перегляду, а також необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, дають підстави для висновку, що судове рішення в оскаржуваній частині ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, виключивши з мотивувальної частини такий абзац:

«матеріалами справи встановлено, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2022 року».

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції лише в частині викладення мотивів, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381, 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Чернілевської Р. В. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини судового рішення такий абзац:

«матеріалами справи встановлено, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2022 року».

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року залишити без змін

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за відповідачем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С. К. Медвецький

судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук