РІШЕННЯ

Іменем України

26.08.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Старух Ю.М.,

представника позивача Гіщинського І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (м. Київ, вул. Саксаганського, 96) про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає, що 01 лютого 2021 року о 07 год. 40 хв. в м. Львів, вул. Наукова 9, відбулося зіткнення автомобілів VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та BMW 330 Е, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_3 матеріальну шкоду. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2021 року у справі № 465/885/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 176311949, відтак, позивач звернулася до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату відшкодування від 08.03.2021 року. Станом на 24.06.2021 року ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування від відповідача в розмірі 93 778 грн. 60 коп.

Страхова сума (лiмiт вiдповiдальностi) на одного потерпілого згiдно полiсу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 176311949 за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн. Вiдповiдно до висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи № 23/21 вiд 19.03.2021 року, складеного судовим експертом Онишком Романом Михайловичем, вартість матерiального збитку, завданого власнику автомобіля BMW 330 Е, внаслідок його пошкодження у ДТП 01.02.2021 року станом на момент огляду 03.03.2021 року становить 193894,41 грн. 04.06.2021 року ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування від ТДВ "СК "ГАРДІАН" у розмірі 93778,60 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач наполягає на тому, що вiдповiдач має здiйснити доплату страхового відшкодування ОСОБА_4 , як власнику автомобiля BMW 330 E, у розмiрi 36221,40 грн. (193894,41-130 000,00-93778,60 = 36221,40 гpн.). При цьому, зазначає, що на ТДВ "СК "ГАРДІАН" покладено обов`язок щодо відшкодування шкоди відповідно до полiсу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 176311949 в розмiрi 36221,40 грн.

Відтак, просить суд стягнути з відповідача 36221,40 грн. страхового відшкодування, 3000 грн. витрат на проведення судової експертизи та 908 грн. судового збору.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 08.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

04.08.2021 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, відповідно до якої сторона позивача просить стягнути з відповідача 33621 грн. 40 коп., оскільки відповідно до полісу №EP 176311949 розмір франшизи становить 2600 грн.

18.08.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає факт укладення договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 176311949, а також факт настання 01.02.2021 року ДТП між автомобілем VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та BMW 330 Е, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . Разом із тим, представник вважає, що саме аварійний сертифікат № 28-D/85/3 є належним доказом розміру збитків, заподіяних страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правовоi відповідальності власників наземних транспортних засобів. Право залучати аварійних комісарів для складання аварійних сертифiкатiв з метою визначення розміру заподіяної шкоди передбачене безпосередньо Законом №1961 (п. 34.4. ст. 34), що регулює відносини у сферi обов`язкового страхування цивільно-правовоi вiдповiдальності власників наземних транспортних засобів. Вiдповiдно до аварійного сертифікату № 28-D/85/3, складеного аварійним комісаром ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту за вирахуванням зносу без ПДВ становить 96 378 грн. 60 коп., відтак, вказана сума відшкодована позивачу із урахуванням зменшення вказаної суми на 2600 грн. (сума франшизи за договором). Одночасно звертає увагу на те, що розмір матеріального збитку, зазначений у висновку експерта № 23/21 за результатами проведення експертизи на замовлення позивача, включає в себе розмір ПДВ, однак, позивачем не долучено до матеріалів справи жодного документу, що підтверджує факт здійснення відновлювального ремонту на СТО, що є платником ПДВ. Зважаючи на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.10.2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого останній вказує, що розмiр матеріального збитку, який включає у себе розмiр ПДВ, не може бути підставою для визнання позовних вимог позивача незаконними та безпідставними, а може бути підставою тільки для вирахування ПДВ з вартості відновлювального ремонту. Наголошує, що відповідно до договору №03/21 про виконання судової експертизи від 03.03.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та судовим експертом Онишко Романом Михайловичем, була проведена експертиза та надано висновок експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи № 23/21 вiд 19.03.2021 року, вiдповiдно до якого станом на момент огляду 03.03.2021 року рульовий механiзм автомобіля BMW 330 Е пiдлягає заміні, а тому, наведеним спростовуються положення аварійного сертифікату, в якому не врахована потреба у заміні вказаного механізму.

02.11.2021 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що оскільки позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування із урахуванням ПДВ, така є необґрунтованою. На момент проведення огляду від 03.03.2021р., який відбувся за участю довіреної особи позивача та експерта, який склав висновок № 23/21, представником відповідача було зафіксовано, що кермова тяга на момент огляду є відремонтованою. В свою чергу, експерт, що склав висновок № 23/21, не зафіксував на даній запчастинi жодних пошкоджень та, незважаючи на це, зазначив у ремонтнiй калькуляції, що дана складова підлягає замiнi. Вiдповiдна позиція у розрахунку збитку, на перконання представника відповідача свідчить, що висновок експерта № 23/21 є недопустимим та має наслідком необгрунтоване завищення розміру заявлених позивачем вимог.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 лютого 2021 року о 07 год. 40 хв. в м. Львів, вул. Наукова 9, відбулося зіткнення автомобілів VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та BMW 330 Е, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2021 року у справі № 465/885/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 01.02.2021 року була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 176311949.

Після звернення позивача до ТДВ «СК «Гардіан» відповідач виплатив страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 93 778 грн. 60 коп.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи, проведеної на замовлення позивача, № 23/21 від 19.03.2021 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля BMW 330E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 01.02.2021 року, станом на момент огляду 03.03.2021 року, становить 193 894,41 грн.

Представником відповідача до відзиву долучено аварійний сертифікат № 28-D/85/3 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 09.03.2021 року, відповідно до якого аварійний комісар ОСОБА_5 зазначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 330E, з урахуванням зносу, без ПДВ складає 96 378 грн. 60 коп.

09.02.2022 року представником позивача долучено до матеріалів справи висновок експерта № 21928 за результатами автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 465/5185/21, проведеної на замовлення позивача, від 30.01.2022 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнту фiзичного зносу автомобіля BMW 330Е, реєстрацiйний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 01.02.2021 року, виходячи з даних про особливості стану КТЗ, що містяться у висновку експерта №23/21 вiд 19.03.2021 року та додатково наданих матеріалах, без врахування податку на додану вартість (ПДВ), становить 137 987,86 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Спірні правовідносини регулюються також Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) та главою 82розділу ІІІ ЦК України.

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей.

Крім наведеного, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка податку на додану вартість встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту193.1статті193 Податкового кодексу України).

Здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом лише після дослідження обставин, чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час дорожньо-транспортної пригоди з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Відповідні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 619/2671/16-ц; від 11 грудня 2019 року у справі № 206/5271/14-ц.

Пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(далі - Методика) передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький по змісту висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Згідно висновку експерта № 21928 за результатами автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 465/5185/21 від 30.01.2022 року вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнту фiзичного зносу автомобіля BMW 330Е, реєстрацiйний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 01.02.2021 року, виходячи з даних про особливості стану КТЗ, що містяться у висновку експерта №23/21 вiд 19.03.2021 року та додатково наданих матеріалах, без врахування податку на додану вартість (ПДВ), становить 137 987,86 грн.

Отже, оскільки висновком експерта визначено вартість відновлювального ремонту без урахуванням ПДВ, в розмірі 137 987,86 грн. на переконання суду є такою, яка підлягає відшкодуванню позивачу у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу BMW 330E. Відтак, із урахуванням уже сплаченої суми позивачу в розмірі (93 778 грн. 60 коп.) та франшизи, зазначеної в полісі №EP 176311949 (2600 грн.), сума відшкодування позивачу становить 33 621 грн. 40 коп. В даному випадку суд виходить із суми страхового ліміту полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 176311949, яка становить 130 000 грн.

Одночасно суд звертає увагу відповідача, представник якого не погоджується із застосованою експертом, залученим на замовлення позивача, методикою обрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля BMW та врахування останнім необхідності заміни рульового механізму, що жодних клопотань про призначення додаткових, повторних експертиз тощо для визначення дійсної вартості матеріального збитку представник відповідача не заявляв. При цьому, дослідивши висновки проведених судових експертиз №23/21 вiд 19.03.2021 року, № 21928 від 30.01.2022 року, на яких грунтуються вимоги позивача, суд встановив, що такі є науково обгрунтованими, висновок №23/21 вiд 19.03.2021 року складений за результатами безпосереднього огляду автомобіля експертом, якому такий транспортний засіб був наданий позивачем, висновок № 21928 від 30.01.2022 року складений на деталізацію питань, висвітелних у висновку експерта №23/21 вiд 19.03.2021 року, обидва не містять суперечностей, неточностей, які б могли поставити зроблені висновки під сумнів, а тому, вказані висновки відповідно до положень ст.76 ЦПК України є належними та допустимими доказами, які суд кладе в основу рішення про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідача суму сплаченого судового бору в розмірі 908 грн. 00 коп., а також 3000 грн. 00 коп. вартість проведення експертизи згідно квитанції № 4/21 від 03.03.2021 року.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Вимоги уточненої позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (м. Київ, вул. Саксаганського, 96) про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 33 621 (тридцять три тисячі шістсот двадцять одну) грн. 40 коп. матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової експертизи в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 вартість сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.08.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», (м. Київ, вул. Саксаганського, 96).

Суддя Величко О.В.