Провадження № 2/679/250/2022
Справа № 682/159/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та скасування боргу зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та скасування боргу зі сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що, рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2020 року, справа №682/454/20 з ОСОБА_1 стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі половини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач намагався сплачувати аліменти відповідно до рішення суду, однак з липня 2020 року діти повністю переїхали жити до нього, тому він перестав сплачувати аліменти дружині, так як всі кошти витрачав на утримання дітей. Станом на сьогодні троє неповнолітніх дітей продовжують проживати з батьком, відповідачка (мати) не заперечує проти цього.

Позивач зазначає, що з дітьми відповідачка зрідка спілкується телефоном, матеріальної допомоги не надає, дітьми цікавиться не регулярно, чим займається не повідомляє.

Позивач вважає, що в силу обставин що склалися ОСОБА_2 давно втратила право на стягнення аліментів, так як діти зареєстровані і фактично проживають з батьком, відвідують за місцем проживання навчальний заклад і знаходяться на повному утриманні батька.

На підставі наведеного, позивач посилаючись на норми права зазначені в ст. ст.180, 181,183,197 ст. 273 СК України, просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 для утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за період з 01.07.2020 по винесення рішенням суду, звільнити позивача від сплати судового збору та покласти його на відповідача.

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Будь-яких інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі.

Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та скасування боргу зі сплати аліментів передано на розгляд Нетішинському міському суду Хмельницької області.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2022 року вказана позовна заява була прийнята до свого провадження суддею Стасюком Р.М., розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, додатково зазначила, що діти повністю переїхали проживати до батька з липня 2020 року, претензій до позивача щодо несплачених аліментів вона не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Старокривинською сільською радою, Славутського району, Хмельницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Старокривинською сільською радою Славутського району Хмельницької області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Старокривинської сільської ради Славутського району Хмельницької області (арк.спр.8,9,10).

Судовим наказом Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року з позивача на користь ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_1 аліменти на утримання дітей дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21 лютого 2020 року і до повноліття дітей (арк. спр. 5).

З розрахунку головного державного виконавця Нетішинського відділу ДВС у Шепетівському районі ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) вбачається, що станом на 01 січня 2022 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, яка складає 189897 грн. (арк. спр.6).

Згідно з акту обстеження умов проживання від 10 січня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 діти проживають з батьком, матір дітей близько двох років разом із ними не проживає, хоча і зареєстрована за вказаною адресою, вихованням дітей не займається, матеріально не допомагає (арк. спр. 7).

Крім того, судом встановлено що згідно висновку органу опіки та піклування від 05.05.2022 №12/07-02-03/22 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ст. 150, 152, п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

При розгляді даної категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виходячи зі змісту частини 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №№ 592/2683/17.

На підставі наданих суду письмових доказів не було встановлено, що після ухвалення рішення суду, 13 березня 2020 року, щодо стягнення аліментів на користь відповідача відбулися певні зміни в сімейному та матеріальному стані позивача, або погіршилось здоров`я.

Встановлено, що в липні 2020 року відбулись суттєві зміни в обставинах, які стали підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів що стягувалися з нього на утримання дітей за рішенням суду від 13 березня 2020 року, так як з цієї дати діти повністю переїхали жити до батька та знаходитись на його утриманні.

Таким чином, враховуючи, що відповідач повністю визнала позовні вимоги позивача, діти на даний час проживають з батьком та знаходяться на повному його утриманні суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення його від сплати заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 в інтересах їх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виникла з липня 2020 року підлягають задоволенню.

В той же час, враховуючи встановлений судом факт спільного проживання ОСОБА_1 із своїми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що визнається відповідачем, дає суду підстави вважати, що подальше стягнення з позивача аліментів на утримання своїх дітей є безпідставним та підлягає припиненню.

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з чим, на підставі ст.141 ЦПК України стягнення судового збору належить з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та скасування боргу зі сплати аліментів, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, на користь ОСОБА_2 на утримання дітей дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стягувалися з нього за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області №682/454/20 від 13 березня 2020 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нарахованої на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області №682/454/20 від 13 березня 2020 року, яка виникла з липня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 10 травня 2022 року.

Суддя Р.М.Стасюк