Справа № 359/4832/21
Провадження № 2/359/466/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретарів судового засідання Пригоди Т.В., Моргушко Л.В., Баток Н.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення (повернення) передоплати як безпідставно набутого майна,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

У червні 2021 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом та зазначила, що 27 вересня 2016 року між ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) та ОСОБА_4 (замовником) був укладений Договір-замовлення № 56-16, відповідно до якого виконавець зобов`язався виготовити та поставити замовнику меблі «Верона біла» вартістю 7000 Євро, що було еквівалентно 207 550 грн. (пункт 2 договору), а замовник зобов`язався сплатити виконавцю повну вартість замовлення, в тому числі 5000 Євро (148 250 грн.) сплатити в якості передоплати (пункти 4, 2.1 договору). 22 червня 2018 року між ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) та ОСОБА_4 (замовником) було укладено Договір-замовлення № 11/06-18, згідно якого замовник зобов`язався доплатити виконавцю за панелі настінні «Верона біла» 997 Євро, що було еквівалентно 30907 грн. Строк поставки меблів за цим договором - 22 серпня 2018 року. На виконання Договорів-замовлень № 56-16 від 27 вересня 2016 року та №11/06-18 від 22 червня 2018 року ОСОБА_4 сплатила ФОП ОСОБА_2 за меблі «Верона біла»: по квитанції до прибуткового касового ордеру №49 від 27.09.2016 - 148250 грн. (передоплата); по квитанції до прибуткового касового ордеру №48 від 28.04.2017 - 77760 грн. (в т.ч. 18460 грн. за мийку та змішувач, які не є предметом позову); по квитанції до прибуткового касового ордеру №67 від 22.06.2018 - 30907 грн. Всього по квитанціях до прибуткових касових ордерів №49 від 27.09.2016, №48 від 28.04.2017, №67 від 22.06.2018 ОСОБА_4 сплатила ФОП ОСОБА_2 за меблі «Верона біла» 238 457 гривень. Пункт 1.3 Договору-замовлення № 56-16 від 27.09.2016 та пункт 1.3 Договору-замовлення № 11/06-18 від 22.06.2018 передбачають підписання сторонами акту прийому-передачі виконаного виконавцем замовлення. Згідно з п. 4 Договору-замовлення № 11/06-18 від 22.06.2018 строк поставки меблів «Верона біла» складав 60 днів, дата поставки 22 серпня 2018 року. Однак станом на момент подання позову меблі «Верона біла» замовнику не поставлені, тобто порушені строки поставки. Позивач направив відповідачу 15 березня 2021 року повідомлення вимогу, в якому повідомив про те, що у зв`язку із порушенням виконавцем строку виготовлення меблів, яке триває з 22.08.2018 по дату направлення повідомлення, ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.849 ЦК України вона відмовляється від Договорів-замовлень №56-16 від 27.09.2016 та №11/06-18 від 22.06.2018, просить вважати їх розірваними, та повернути ОСОБА_4 усі сплачені кошти по квитанціям №49 від 27.09.2016, №48 від 28.04.2017, №67 від 22.06.2018 у розмірі 238457 грн за меблі «Верона біла», які відповідач позивачу не поставив. На вказане повідомлення відповідач не відповіла, меблі не поставила, гроші не повернула. Спочатку сплачені ОСОБА_4 грошові кошти були збитками, а після розірвання договору стали коштами, які відповідач без достатньої правової підстави утримуються ОСОБА_2 .

В подальшому позивач зазначила, що меблі вона замовляла в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , де директор ТОВ «Ароса Дизайн» Терлецька О.П. погодилась виготовити меблі, однак зазначила, що договір буде укладено не з товариством, а з ФОП ОСОБА_2 , яка здійснює торгівлю меблями в цьому магазині. В подальшому замовлення у ОСОБА_4 прийняла менеджер-дизайнер ОСОБА_6 . Позивач сплатила грошові кошти директору магазину ОСОБА_5 в присутності жінки, яка назвалась ОСОБА_2 . Оскільки на усіх документах, які підписувала позивач було зазначено дані ОСОБА_2 , то позов подається саме до неї.

Тому ОСОБА_4 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь здійснену нею попередню оплату за договорами-замовленнями № 56-16 та № 11/06-18 у розмірі 238 457 гривень.

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 1 липня 2021 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.29).

6 вересня 2021 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_2 (а.с.48-50), в якому відповідач заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що дійсно з 2014 по 2018 роки займалась підприємницькою діяльністю, працювала самостійно, найманих працівників не мала. З 19 жовтня 2015 року перебувала у декретній відпустці і господарської діяльності не здійснювала. Позивач їй невідома, жодних договорів з нею вона не укладала. Усі надані позивачем документи, а саме Договір-замовлення № 56-16 від 27.09.2016, Договір-замовлення № 11/06-18 від 22.06.2018, квитанції до прибуткового касового ордера №49 від 27.09.2016, №48 від 28.04.2017, №67 від 22.06.2018 є підробленими, оскільки жоден з цих документів відповідач не підписувала. У зв`язку з вчиненням підробки документів вона звернулась до правоохоронних органів. Тому ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 жовтня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.111-113) було залучено до участі у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 травня 2022 року (а.с.144-145) було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення судової почеркознавчої експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у цивільній справі зупинено на час проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 серпня 2022 року (а.с.189) було поновлено провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач, представник відповідача ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні позову, а також стягнути понесені ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не з`явились у судові засідання. Вони у встановленому порядку неодноразово повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.123, 125, 126, 132, 140, 148, 206-211).

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно з Договором-замовлення № 56-16 від 27 вересня 2016 року (а.с.5) ОСОБА_4 замовила кухню «Верона біла» вартістю 7000 Євро, що еквівалентно 207 550 грн. з датою поставки 15 грудня 2016 року. Замовлення прийняв менеджер-дизайнер ОСОБА_7 . Невід`ємною частиною договору є специфікація та схема (а.с.6,7-10).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №49 від 27 вересня 2016 року (а.с.13, 43) ОСОБА_4 сплатила 148250,00 гривень як передоплату за кухню ОСОБА_8 .

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №48 від 28 квітня 2017 року (а.с.14, 44) ОСОБА_4 сплатила 77760,00 грн як доплату за кухню Верона та оплату за мийку та змішувач.

Відповідно до Договору - замовлення № 11/06-18 від 22 червня 2018 року (а.с.11-12) ОСОБА_4 замовила панелі настінні «Верона біла» вартістю 30907 грн, що еквівалентно 997 Євро, з датою поставки 22 серпня 2018 року. Замовлення прийняв менеджер-дизайнер ОСОБА_7 .

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №67 від 22 червня 2018 року (а.с.14, 44) ОСОБА_4 сплатила 30907,00 грн як оплату за панелі ОСОБА_8 .

Зі змісту висновку експертів КНІСЕ за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі №359/4832/21 від 18 липня 2022 року №14865/14866/22-32/18618-18625/22-32 (а.с.166-188) вбачається, що рукописні записи:

- «56-16», «27 09 16», «29,65грн», «Верона біла», «7000 €, шо еквівалентно 207 550 гри», «70», «5000 €, шо еквівалентно 148280», «80», «15 грудня 16», що містяться у верхній частині аркуша у відповідних графах; « ОСОБА_6 » в графі «ЗАМОВЛЕННЯ прийняв менеджер-дизайнер», «б/п» в графі « ОСОБА_2 » та «Васковець Людмила», «м. Київ», « АДРЕСА_2 », « НОМЕР_1 » в графу «Замовник:» у нижній частині аркуша в договорі замовлення № 56-16 від 27.09.2016;

- «11/06-18», «22 червня 18», «31,00 грн», «панелі настінні Верона біла», «30907», «997», «100», «30907», «997», «60», «22 серпня 18», що містяться у верхній частині аркуша у відповідних графах на першому аркуші; « ОСОБА_6 » в графі «ЗАМОВЛЕННЯ прийняв менеджер-дизайнер», «б/п» в, графі « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_4 », « АДРЕСА_3 .» в графі «Замовник:» на другому аркуші в договорі-замовлення № 11/06-18 від 22.06.2018;

- «49», «27.09.», « ОСОБА_4 », «передплата за кухню Верона», «Сто сорок вісім тис. двісті п`ятдесят грн. 00 коп», «27 09 16», «б/п», що містяться у відповідних графах квитанцій до прибуткового касового ордера № 49 в 27.09.2016;

- «2700 €», «48», «28.04 17», « ОСОБА_4 », «доплата, за кухню Верона х оплата за мийку та змішувач», «Сімдесят сім тис. сімсот шістдесят грн 00 коп», «28 04 17», «б/п», що містяться в відповідних графах квитанції до прибуткового касового ордера № 48 від 28.04.2017;

- «67», «22.06 17», « ОСОБА_9 », «оплата за панелі Верона», «Тридцять тис. дев`ятсот сім грн. 00 коп», «22 06 18», «б/п», що містяться в відповідних графах квитанції до прибуткового касового ордера № 67 від 22.06.2017, виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою.

2. Підписи від імені ОСОБА_2 , що містяться:

- в графі « ОСОБА_2 » в договорі замовлення № 56-16 від 27.09.2016;

- в графі « ОСОБА_2 » на другому аркуші в договорі-замовлення № 11/06-18 від 22.06.2018;

- в графі «Касир» в квитанції до прибуткового касового ордера № 49 від 27.09.2016;

- в графі «Головний бухгалтер» в квитанції до прибуткового касового ордера № 48 від 28.04.2017;

- в графі «Головний бухгалтер» в квитанції до прибуткового касового ордера № 67 від 22.06.2017, виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (ст. 611 ЦК України). Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 2 статті 849 ЦК України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 замовила кухню та настінні панелі «Верона біла» та сплатила за це грошові кошти у загальному розмірі 256917 гривень (148250 + 77760 + 30907). Позивач зазначає, що 18460 грн сплачені ОСОБА_4 за мийку та змішувач не є предметом позову, отже ОСОБА_4 сплатила 238457 гривень за вищезазначені меблі. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що меблі, які були предметом Договору-замовлення № 56-16 від 27 вересня 2016 року та Договору-замовлення № 11/06-18 від 22 червня 2018 року, були доставлені позивачу.

Водночас відповідно до висновку експертів КНІСЕ за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_2 , що містяться у Договорі-замовлення № 56-16 від 27 вересня 2016 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №49 від 27 вересня 2016 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №48 від 28 квітня 2017 року, Договорі-замовлення № 11/06-18 від 22 червня 2018 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №67 від 22 червня 2018 року виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 не укладала з ОСОБА_4 вказаних договорів та не отримувала грошових коштів від позивача на виконання цих договорів, а отже не порушувала прав позивача і не повинна відповідати за повернення грошових коштів у розмірі 238 457 гривень. А тому у задоволенні позову до ОСОБА_2 належить відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_4 сплатила судовий збір в розмірі 2384,57 грн за подання позову. У задоволенні позову їй відмовлено, тому ці витрати залишаються за позивачем.

Зі змісту рахунку №1093 від 9 червня 2022 року (а.с.152) та квитанції від 29 червня 2022 року (а.с.216) вбачається, що ОСОБА_2 сплатила 15101 гривень 60 копійок на підставі виставленого КНІСЕ рахунку за проведення судової почеркознавчої експертизи. Понесені відповідачем витрати на проведення експертизи відповідно до п.п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення (повернення) передоплати як безпідставно набутого майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 15 101 гривня 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 жовтня 2022 року.

Суддя О.Ю. Семенюта