Справа № 177/1497/20
Провадження № 4-с/177/10/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника ДВС Корсак О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі скаргу представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: начальник Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тіщенко Є.В. та державний виконавець Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івашина Д.В., про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Представники заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 29.07.2022 звернулися до суду з указаною скаргою, уточнивши яку 08.08.2022, просили визнати неправомірною бездіяльність начальника та державного виконавця Покровського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської; зобов`язати державного виконавця Івашину Д.В. прийняти до виконання виконавчий лист у справі № 177/1497/20, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації в розмірі 169960,00 грн та судових витрат у розмірі 1081,00 грн; зобов`язати начальника Покровського ВДВС Тіщенка Є.В. здійснити контроль за діями державного виконавця Івашиної Д.В. щодо прийняття до виконання вказаного виконавчого листа.

В обґрунтування скарги вказано, що 20.06.2022 представник заявника звернувся до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження, у якій просили прийняти до виконання виконавчий лист у справі № 177/1497/20, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 169960,00 грн, судових витрат у розмірі 1081,00 грн та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат, що понесені за сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 2932,29 грн, а стягнуті з боржника кошти просив перерахувати за вказаними в заяві реквізитами. До заяви додано оригінал виконавчого документа, копію довіреності, довідку з реквізитами банку.

У послідуючому, з Єдиного реєстру виконавчих проваджень заявнику стало відомо про відмову у відкритті виконавчого провадження, після чого, 01.07.2022 представником заявника подано запит до Покровського відділу ДВС для з`ясування підстав відмови у відкритті виконавчого провадження, отримання процесуальних документів та оригіналу виконавчого листа, на яку відповіді не отримано.

Після особистого звернення представника заявника 21.07.2022 безпосередньо до Покровського відділу ДВС, державним виконавцем Івашиною Д.В. надано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21.06.2022 № 19167, оскільки сума боргу не відповідала сумі, зазначеній у виконавчому листі. Також, визначена державним виконавцем сума 173973,29 грн не була вказана в заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, державний виконавець не звернув увагу на те, що сума, яка підлягала стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 складала у загальному розмірі 171041,00 грн (169960,00 грн+1081,00 грн). При цьому, сума у розмірі 2932,29 грн є витратами зі сплати судового збору за результатами апеляційного розгляду справи № 177/1497/20, який було стягнуто з ОСОБА_3 , яка є стягувачем за пред`явленим виконавчим листом, на користь ОСОБА_4 , який є боржником, а тому безпідставно врахована державним виконавцем під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за заявою представника стягувача.

Також від начальника Покровського ВДВС, представниками заявника отримано відповідь на звернення, яка містила неправильне визначення грошової суми, що підлягала до стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , а саме, 173973,29 грн, замість правильного 171041,00 грн.

Отже, з огляду на викладене, представники заявника вважають, що дії державного виконавця та начальника Покровського відділу ДВС при вирішенні питання за заявою про відкриття виконавчого провадження є неправомірними, через що представники в інтересах заявника звернулися до суду з указаною скаргою.

Заявник ОСОБА_3 правом на участь у судовому розгляді не скористалася. У судовому засіданні представники заявника скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, наведених у ній. Представник ОСОБА_2 суду пояснила, що державний виконавець безпідставно повернув виконавчий лист без відкриття виконавчого провадження посилаючись на неправильне визначення грошової суми, що підлягала стягненню з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_3 . Наполягала, що грошові суми, які підлягали до стягнення з боржника, зазначені представником ОСОБА_1 у заяві про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2022, а саме, 169960,00 грн грошової компенсації та 1081,00 грн витрат зі сплати судового збору, що в сумі становить 171041,00 грн, повністю відповідали грошовим сумам, зазначеним у виконавчому листі № 177/1497/20, виданому Криворізьким районним судом Дніпропетровської області. Посилання у заяві про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2022 на стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2932,00 грн, носило інформативний характер, а отже, вказана сума не підлягала врахуванню в загальну суму, що підлягала стягненню з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_3 . Представник заявника, з огляду на викладене, стверджувала, що бездіяльність державного виконавця стосовно не відкриття виконавчого провадження, є неправомірною.

Щодо начальника Покровського ВДВС, представник стягувача ОСОБА_2 вказувала, що останній безпідставно, у порушення вимог Закону України «Про звернення громадян», не надав відповідь у спосіб та строки визначені вказаним Законом на звернення представника стягувача від 01.07.2022 та від 21.07.2022 про повідомлення причин відмови у відкритті виконавчого провадження за заявою ОСОБА_3 , через що просила визнати бездіяльність останнього неправомірною та покласти на останнього обов`язок по здійсненню контролю за діями державного виконавця Івашиної Д.В. щодо прийняття до виконання вищевказаного виконавчого листа.

Представник заявника ОСОБА_1 повністю підтримав пояснення представника ОСОБА_2 , наполягаючи на задоволенні скарги у повному обсязі.

Представник Покровського ВДВС Корсак О.Ю. у судовому засіданні вказуючи, що державний виконавець Івашина Д.В. при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження за заявою представника стягувача ОСОБА_1 та начальник Покровського ВДВС надаючи відповідь на запит щодо причин відмови у відкритті виконавчого провадження, діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством. Указував, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження за заявою представника стягувача від 06.06.2022, державним виконавцем встановлено невідповідність грошових сум, які підлягали стягненню з боржника на користь стягувача, оскільки загальна суму стягнення за виконавчим листом складала 171041,00 грн, тоді як у заяві зазначена загальна сума 173973,29 грн, що, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», стало безумовною підставою для повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання. Також пояснив, що на запит представника стягувача від 01.07.2022 за підписом начальника Покровського ВДВС Тіщенка С.В. надано відповідь від 18.07.2022 № 18.34-31/786, у якому представника стягувача поінформовано про причини повернення виконавчого листа стягувачу, дату винесення такого повідомлення, а також про повернення оригіналу виконавчого листа № 177/1497/20 на адресу стягувача. А отже, посилання представників заявника на неотримання відповіді на запит є безпідставними та необґрунтованими. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 , будучи повідомленим про день, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв, клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення розгляду справи з поважних причин не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача та боржника у судове засідання, з огляду на їх належне повідомлення, не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та цивільну справу № 177/1497/20, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто грошову компенсацію вартості легкового автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі « ASX», 2015 року випуску, у розмірі 246000,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1566,70 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.05.2022 рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2020 змінено в частині розміру грошової компенсації вартості легкового автомобіля марки «MITSUBISHI», моделі « ASX», 2015 року випуску, стягнутої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , зменшено цей розмір з 246000,00 грн до 169960,00 грн. Також зменшено розмір судових витрат зі сплати судового збору стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з 1566,70 грн до 1081,00 грн. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 2932,29 грн.

За заявою представника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 30.05.2022, згідно з розпискою від 06.06.2022, останній отримав у Криворізькому районному суді Дніпропетровської області виконавчий лист № 177/1497/20.

Як слідує з заяви про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2022, представник стягувача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернувся до Покровського відділу ДВС та просив прийняти до виконання виконавчий лист у справі № 177/1497/20, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 169960,00 грн, а також 1081,00 грн судових витрат та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2932,29 грн. До заяви долучено оригінал виконавчого листа, копію довіреності та довідку з реквізитами банку стягувача. Заява отримана Покровським ВДВС 20.06.2022 (а.с.8).

Державним виконавцем Покровського відділу ДВС Івашиною Д.В. 21.06.2022 за результатами розгляду заяви представника стягувача, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 19167, у якому зазначено про те, що сума заборгованості у заяві в розмірі 173973,29 грн, перевищує суму вказану у виконавчому документів.

Представник стягувача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 01.07.2022, керуючись Законами України «Про доступ до публічної інформації», «Про Інформацію» та «Про виконавче провадження», звернувся до Покровського ВДВС з запитом, у якому просив повідомити причини відмови у відкритті виконавчого провадження за заявою ОСОБА_5 , не надання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, також просив видати таку постанову та повернути оригінал виконавчого листа.

За підписом начальника Покровського ВДВС Тіщенка Є.В. представнику ОСОБА_1 18.07.2022 за № 18.34-31/786 надано відповідь на запит.

Водночас, не погоджуючись з діями як державного виконавця щодо не відкриття виконавчого провадження, так і з діями начальника ВДВС щодо несвоєчасного надання відповіді на запит про доступ до публічної інформації, заявник просить визнати бездіяльність кожного з них неправомірною.

Суд зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Як визначено ч. 1 ст. 18 ЦПК, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 2 цього Закону, засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як слідує з Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

Статтею 4 Закону № 1404-VIII встановлено вимоги до виконавчого документа, де в п. 4 ч. 1 передбачено: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Отже, зі змісту досліджених у судовому засіданні заяви про відкриття виконавчого документа від 06.06.2022 та виконавчого листа № 177/1497/20 встановлено, що вони відповідають ст. 4 Закону № 1404-VIII та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5

Згідно зі ст. 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Як слідує з резолютивною частиною судового рішення, яка викладена у виконавчому листі № 177/1497/20: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості легкового автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «ASX», 2015 року випуску, у розмірі 169960,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 1081,00 грн.

Дійсно, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 10.05.2022, яким змінено рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021, також зазначено про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2932,00 грн, про що представником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 також зазначено у заяві про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2022.

Водночас, суд не бере до уваги посилання представника ВДВС про невідповідність суми, що підлягала стягненню з боржника на користь стягувача у заяві про відкриття виконавчого провадження, тій, яка зазначена у виконавчому листі №177/1497/20, оскільки такі спростовується дослідженим у судовому засіданні змістом цих документів.

Так, у заяві чітко вказано розмір грошової суми, яка підлягала стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , а саме: 169960,00 грн та 1081,00 грн, що відповідало сумам, зазначеним у виконавчому листі № 177/1497/20.

Тому, державним виконавцем Покровського ВДВС Івашиною Д.В. безпідставно враховано до суми, яка підлягала стягненню з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_3 , 2932,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги, що підлягали стягненню з останньої на користь ОСОБА_4 та про які, відповідно, не було зазначено у виконавчому листі № 177/1497/20, предяйвленому до виконання, оскільки чинним законодавством не передбачено поєднання в одному виконавчому листі в одній особі і стягувача, і боржника.

Таким чином, отримавши заяву про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець Покровського ВДВС Івашина Д.В. безпідставно послалася на п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні 21.06.2022 повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Фактично, повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання здійснене з формальних підстав та не свідчить про його невідповідність вимогам статей 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно з Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, у даному випадку на державного виконавця можливо покласти обов`язок вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

Стосовно вимог за скаргою представника заявника в частині визнання неправомірною бездіяльності начальника Покровського ВДВС та зобов`язання останнього здійснити контроль за діями державного виконавця Івашиної Д.В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 177/1497/20, суд зазначає наступне.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку; встановленому цим Законом.

Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, передбачено порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження. Враховуючи зазначені положення Закону та відповідно до порядку проведення перевірок законності виконавчого провадження, передбаченого Інструкцією, слід зазначити, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю проводить перевірку законності виконавчого провадження за скаргою стягувача.

Представники заявника не надали суду доказів, що вони зверталися до начальника відділу зі скаргою на бездіяльність державного виконавця в частині не відкриття виконавчого провадження за заявою від 06.06.2022.

При цьому вказували, що до начальника скеровано запит у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь на який отримали несвоєчасно, тобто з порушенням визначених цим Законом строків.

Отже, оскільки зі скаргою на бездіяльність начальника ВДВС звернувся представник позивача, який фактично оскаржує ненадання начальником ВДВС відповіді на його запит у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ненадання копій запитуваних документів, тобто скарга стосується не оскарження дій державного виконавця щодо виконання рішення суду, а здійснення управлінських дій з контролю за неналежним виконанням державним виконавцем своїх обов`язків, то вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим, провадження в справі в цій частині підлягає закриттю, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд також не вбачає підстав для задоволення вимог за скаргою в частині зобов`язання начальника Покровського ВДВС Тіщенка Є.В. здійснити контроль за діями державного виконавця Івашиної Д.В. щодо прийняття до виконання виконавчого листа, оскільки такий обов`язок на останнього покладено в силу Закону України «Про виконавче провадження» та у разі невиконання такого у послідуючому, за наявності відповідних правових підстав, учасники виконавчого провадження не позбавлені права оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у порядку, передбаченому законом. Вимоги про визнання неправомірною бездіяльності начальника Покровського ВДВС щодо неналежного здійснення контролю за діями державного виконавця, заявником перед судом не заявлялося.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: начальник Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тіщенко Є.В. та державний виконавець Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івашина Д.В., про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івашиної Д.В. щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

У іншій частині вимог за скаргою, - відмовити.

Провадження в справі в частині визнання неправомірною бездіяльності начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тіщенка Є.В. щодо ненадання відповіді на запит про отримання інформації у визначені законом строки, - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12.09.2022

Суддя: