Справа № 354/232/20
Провадження № 22-ц/4808/946/22
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.,

секретаря Максимів Ю.В.,

з участю апелянтки та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень міської ради за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду від 03 червня 2022 року під головуванням судді Ваврійчук Т.Л. у м. Яремче,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, щоз 1949 року вона на правах доньки проживала у сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , була зареєстрована у будинковолодінні, що знаходилося за адресою АДРЕСА_1 та відповідно користувалася належними подружжю ОСОБА_5 земельними ділянками площею 0,3453га (пасовище) та 0,7793 га (пасовище).

Після смерті ОСОБА_4 позивач успадкувала половину належного останньому господарства, відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 07.09.1958, однак свої права на спадкове майно в установленому порядку не оформила та передала всі документи, що стосувалися вказаних земельних ділянок своєму сину ОСОБА_6 для виготовлення правовстановлюючих документів, хоча фактично продовжувала користуватися зазначеними ділянками.

Її син ОСОБА_6 26.02.2002 зареєстрував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , однак право власності чи користування суміжними земельними ділянками площею 0,3453 га та 0,7793 га не оформив, оскільки захворів, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Зважаючи на відсутність заповіту ОСОБА_1 , після його смерті належний йому житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом успадкували в рівних частках по 1/3 частині вона та діти померлого - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Оскільки земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, не була приватизована, до спадкоємців ОСОБА_1 відповідно до ст.120 ЗК України перейшло право користування вказаною земельною ділянкою. У жовтні 2018 року позивач звернулася у Яремчанську міську раду Івано-Франківської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3802 га (1/3 частина від площі вказаних ділянок) по АДРЕСА_2 .

Рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22.11.2018 «Про розгляд земельних питань» їй відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3802 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 у зв`язку зі спірним питанням (заява ОСОБА_2 ). Натомість, рішенням цієї ж ради №404-26/2018 від 20.12.2018 «Про розгляд земельних питань» ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,3453 га та 0,7793 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 .

Вказувала, що такі рішення міської ради є незаконними та необґрунтованими, а відмова у наданні їй права на приватизацію частини спірних земельних ділянок - невмотивованою.

Розгляд поданої нею заяви проведено у її відсутності, рішення від 22.11.2018 суперечить вимогам ст.118 ЗК України, якою визначено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також заява відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок надійшла на розгляд до міської ради лише 27.11.2018, в той час як вона звернулася із такою заявою до органу місцевого самоврядування у жовтні 2018 року. Відтак посилання на вказану заяву, як на підставу для відмови їй у наданні дозволу є безпідставним і таким чином Яремчанська міська рада надала пріоритет ОСОБА_2 незважаючи на те, що із відповідною заявою остання звернулася пізніше, при цьому спірними ділянками ніколи не користувалася та не доглядала їх.

Посилаючись на викладене та те, що оскаржуваними рішеннями порушено її майнові права та законні інтереси щодо приватизації земельних ділянок, які перебувають у її користуванні, просила визнати незаконними та скасувати рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 375-25/2018 від 22.11.2018 «Про розгляд земельних питань» та № 404-26/2018 від 20.12.2018 «Про розгляд земельних питань».

Рішенням Яремчанського міського суду від 03 червня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22.11.2018 «Про розгляд земельних питань» в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3802 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Яремчанської міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 840,80 грн сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду , яка полягає в тому, що судом першої інстанції оскаржуване рішення постановлене без дотримання норм процесуального права - зокрема, з порушенням правил цивільної юрисдикції: предметної та суб`єктної , оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Яремчанська міська рада Івано-Франківської області при розгляді справи в суді першої інстанції подала відзив на позов, в якому вказала, що позивачем не наведено доказів на підтвердження наявності підстав для скасування рішення міської ради від 20.12.2018 та згідно практики Верховного Суду отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків. При винесенні оскаржуваного рішення від 22.11.2018 міська рада реалізовувала свої владні управлінські функції, в цих правовідносинах орган місцевого самоврядування реалізовував свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Вказувала, що Яремчанська міська рада при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та при прийнятті рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачу діяла як суб`єкт владних повноважень, реалізовуючи свої контрольні управлінські функції, право власності на земельні ділянки у сторін не виникло, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також вона при розгляді справи в суді першої інстанції просила суд врахувати те, що позовні вимоги про скасування рішень суб`єкта владних повноважень стосуються Яремчанської міської ради і можуть бути виконані лише цим відповідачем, в той час як позовна вимога про стягнення судових витрат заявлена до неї, що свідчить про те, що представником позивача штучно та безпідставно залучено її до участі у справі в якості співвідповідача, хоча вона мала б бути залучена до справи в якості третьої особи на стороні відповідача, що в свою чергу вказує на те, що сторона позивача намагається в такий спосіб замаскувати даний спір під цивільно-правовий, в той час як він підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Нею було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Проте, ухвалою Яремчайського міського суду від 24.03.2021 їй відмовлено в задоволенні вказаного клопотання і спір було розглянуто за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи, що позивачка звернулася до Яремчанської міської ради та до неї з позовом про визнання незаконними та скасування рішень Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, суть спірних правовідносин полягає у оспорювання правомірності прийнятих радою рішень і з позовних вимог відсутній спір щодо речового права позивача або інших осіб на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , приватний інтерес позивачки щодо земельної ділянки на час звернення до суду відсутній і може виникнути лише після реалізації її права на безоплатне отримання земельної ділянки, а вона не набула права власності на спірну земельну ділянку і в установленому законом порядку не отримала Витяг з державного реєстру речових прав на цю ділянку, оскільки Яремчанська міська рада рішення про передачу мені у власність земельної ділянки не приймала, то даний публічно-правовий спір мав розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а провадження в цій цивільній справі підлягало закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 КАС України.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 с. 255 ЦПК України.

Учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та їїпредставник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи. У засідання апеляційного суду, яке призначене було на 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 і її представник не з`явилися, хоча належно повідомлені про час і місце слухання справи.

Представник позивача 03.10.2022 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням за межами України у відпустці. Наведені представником позивача причини неявки апеляційний суд не вважає поважними. Ним не надано копій документів про перебування у відпустці чи про існування незалежних від його волі обставин, які унеможливлюють прибуття в судове засідання. Такожпозивачка і її представник не подали клопотання щодо продовження строку розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянти та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_2 було зареєстроване Коломийським МБТІ 29.11.2002 за сином позивача ОСОБА_6 , 1960 року народження, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Яремчанською міською державною нотаріальною конторою 26.02.2002, за реєстром №192.

Після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Яремчанською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №141/2018 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56500813 від 12.06.2019.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2019, виданого державним нотаріусом Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д., за реєстром №394 після смерті сина позивач ОСОБА_1 успадкувала 1/3 частку належного останньому житлового будинку загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Спадкоємцями інших 2/3 часток зазначеного майна є діти померлого-донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_7 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.10.2019 №186766969 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є співвласниками по 1/3 часток кожен житлового будинку загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 у жовтні 2018 року звернулася до Яремчанської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3802 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 .

Згідно п. 8.2 рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22.11.2018 «Про розгляд земельних питань» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3802 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 у зв`язку зі спірним питанням (заява ОСОБА_2 ).

ОСОБА_2 27.11.2018 звернулася у Яремчанську міську раду Івано-Франківської області із заявою в якій просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 площею 0,7793 га та площею 0,3453 га.

Пунктами 1.8 та 1.9 рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №404-26/2018 від 20.12.2018 «Про розгляд земельних питань» ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,3453 га та площею 0,7793 га по АДРЕСА_2 .

Як вбачається із повідомлення виконавчого комітету Яремчанської міської ради №2299/01-40/12 від 07.11.2019, наданого у відповідь на адвокатський запит, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.02.2002 померлої ОСОБА_8 син позивача ОСОБА_6 успадкував житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Право власності на вказаний будинок було зареєстроване за ОСОБА_6 у Коломийському МБТІ. Відповідно до ст.120 ЗК України зважаючи на те, що вказаний житловий будинок був розташований на неприватизованій земельній ділянці, до спадкоємців померлого перейшло також право користування земельною ділянкою на якій він розташований. ОСОБА_2 при проведенні обмірів земельних ділянок ліцензованою геодезичною фірмою було залишено земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що буде оформлятися як спільна власність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішенням сесії міської ради від 28.02.2019 №436-28/2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1540 га (кадастровий номер :011:001:0098) для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 - онуку ОСОБА_1 .

До вказаного повідомлення долучені копії документів, надані ОСОБА_2 разом з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме: акти погодження та встановлення меж земельних ділянок площею 0,7793 га та 0,3453 га для ведення особистого селянського господарства від 27.11.2018 №87 та від 28.11.2018, акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання; схеми розташування та кадастрові плани земельних ділянок; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_2 , виготовлений 06 червня 1989 року.

Відповідно до повідомлення архівного відділу Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №23/01.4-5 від 29.11.2019 земельно-шнурові та реєстрові книги по земельних ділянках в архівний відділ на зберігання не поступали.

Згідно повідомлення Державного архіву Івано-Франківської області №Б-16/06-07 від 05.12.2019 року у документах Яремчанської міської ради народних депутатів за 1990-1991 роки відомостей про земельні ділянки, що належать громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не виявлено. Документи Яремчанської міської ради народних депутатів за 1992-2019 роки, земельно-шнурові книги, по господарські(реєстрові) книги на зберігання до Державного архіву Івано-Франківської області не надходили.

Згідно повідомлення архівного відділу Надвірнянської районної державної адміністрації №г-72/04-01 від 06.02.2020 в архівний відділ Надвірнянської райдержадміністрації документи м. Яремче не надходили.

У листі №2459/01-40/12 від 21.11.2019 у відповідь на адвокатський запит представника позивача виконавчий комітет Яремчанської міської ради Івано-Франківської області вказав, що рішень щодо надання дозволу на розроблення технічної документації з приводу земельних ділянок площею 0,7793 га, 0,3453 га, 0,1000 га ОСОБА_2 міською радою не приймалося, оскільки ОСОБА_2 із даним проханням не зверталася. Рішенням сесії міської ради від 20.12.2018 №404-26/2018 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,7793 га та 0,3453 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га ОСОБА_2 не подавалася.

Згідно долучених позивачем податкових повідомлень-рішень від 22.06.2010, 21.08.2013, 30.05.2013, 30.06.2015, платіжних квитанцій від 21.08.2013,123.08.2016, 12.10.2018 ОСОБА_6 сплачувався земельний податок з фізичних осіб, однак розрахунок податкового зобов`язання, що є додатком до податкових повідомлень-рішень, не долучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За визначенням п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив, що:

- положення пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього Кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За змістом положень ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6, 7, 9, 10 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З наведених норм можна зробити висновок про те, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17.02.2021 у справі № 813/1009/17 вказала, що неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, у постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі в наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Як установлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання незаконними та скасування рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 375-25/2018 від 22.11.2018 «Про розгляд земельних питань», яким на її думку було відмовлено їй у наданні дозволу із непередбачених законом підстав; рішення № 404-26/2018 від 20.12.2018 «Про розгляд земельних питань», яким Яремчанська міська рада Івано-Франківської області надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачу ОСОБА_2 .

При цьому, враховуючи цільове призначення земельних ділянок - для особистого селянського господарства, в матеріалах справи немає будь-яких доказів, що свідчать про набуття ОСОБА_2 права власності або користування спірними земельними ділянками, чи відповідачами порушено право позивача щодо приватизації земельних ділянок, які були раніше надані їй у користування, або про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо спірних земельних ділянок.

Суд першої інстанції вищенаведене не врахував і не звернув увагу, що предметом перевірки у цій справі є законність дій суб`єкта владних повноважень у питаннях надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не правильність формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, та помилково вирішив спір між сторонами за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил предметної юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 цієї ж статті судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому позивачеві роз`яснюється право протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до Івано-Франківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. 255, 256, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Яремчанського міського суду від 03 червня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень міської ради закрити.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що вирішення цього спору віднесено до юрисдикції адміністративних судів і вона має право протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

В.А. Девляшевський