Справа № 462/2590/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-з/811/192/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

07 вересня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Мікуш Ю.Р., розглянувши у м.Львові в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевича А.В. від розгляду цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , акціонерного товариства «Українська залізниця», Кабінету Міністрів України на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», Кабінету Міністрів України, третя особа Міністерство інфраструктури України, про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.06.2022 року для розгляду даної цивільної справи №462/2590/15-ц (провадження №22-ц/811/807/22) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.

Справу призначено до розгляду на 20.09.2022 року.

19.08.2022 року через канцелярію суду за вх. №15291 надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід суддів Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевича А.В.

Заява про відвід обґрунтована тим, що апеляційний суд у складі названої колегії суддів уже дав правову оцінку доказам у справі довідкам про середню заробітну плату у постанові Львівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року під час розгляду апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 січня 2022 року про застосування до АТ «Укрзалізниця» заходів процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 7443 грн..

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини стверджує, що викладені обставини свідчать про упередженість складу суду та викликають сумніви в його об`єктивності під час розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, тому просить відвести зазначених суддів.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року визнано заявлений відвід необґрунтованим.

Перевіривши доводи заяви про відвід вважаю, що така не підлягає до задоволення .

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заяви про відвід, по суті зводяться до незгоди позивача з постановою Львівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року, яка прийнята за участі суддів Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевича А.В., що в силу ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положенням ч.4 ст.39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч.4 ст.39 ЦПК України, розглядаючи відвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України заявник повинен надати докази неупередженості або об`єктивності суддів.

Таких доказів заявником не надано, а тому твердження ОСОБА_1 про упередженість та необ`єктивність суддів є голослівними.

Відповідно до ст.6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

У справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Покликання в заяві про відвід на необ`єктивність та упередженість суддів Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевича А.В. зводяться до незгоди позивача з постановою Львівського апеляційного суду у даній справі за наслідками розгляду апеляційної скарги на процесуальну ухвалу, що в силу ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу. Суд розглядаючи цю апеляційну скаргу надав оцінку лише тому чи були правомірно застосовані заходи процесуального примусу до сторони у справі , тому наведені мотиви відводу не свідчать про необ`єктивність чи упередженість суддів при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлений відвід до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст.36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевичу А.В. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Мікуш