ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/49/22 Номер провадження 22-ц/814/1522/22Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого (судді-доповідача) Карпушина Г.Л.; суддів Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Опішнянської селищної ради на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 березня 2022 року (ухвалене суддею Должко С.Р., відомості щодо дати складення повного тексту судового рішення відсутні) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до Опішнянської селищної ради, в якій прохала суд: встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю понад п`ять років; визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП «Зоря», розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату ПЛ №0204507, в порядку спадкування; зобов`язати Опішнянську селищну раду Полтавської області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів із земель запасу сільськогосподарського призначення та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Вказувала, що вона з померлим ОСОБА_2 понад 8 років, приблизно з 2007 року і до дня смерті проживали однією сім`єю. За час спільного проживання вони вели спільне господарство, обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі для життєдіяльності, спільно харчувалися, вона піклувалася про стан його здоров`я купуючи необхідні медикаменти, спільно використовували грошові кошти та отримані доходи від спільного господарства. Посилалась на те, що при житті ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП «Зоря», розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату ПЛ №0204507 виданий 24 грудня 1996 року на його ім`я на підставі рішення Зіньківської районної державної адміністрації №534, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів 27.12.1996 року за №507. Вказує, що вона фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 , користується майном померлого, про що свідчить наявність у неї його документів. Посилалась на те, що факт сумісного проживання з ОСОБА_2 та ведення спільного проживання можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказувала, що встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю понад п`ять років їй необхідне для визнання права на вищевказану земельну ділянку, у зв`язку з тим, що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність доказів родинних відносин.В зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом з метою визнання свого права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

РішеннямЗіньківського районного суду Полтавської області від 29 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю понад п`ять років.

Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП «Зоря», розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату ПЛ №0204507, в порядку спадкування.

Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавської області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів із земель запасу сільськогосподарського призначення та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою.

З вказаним рішенням суду не погодилася Опішнянська селищна рада та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 березня 2022 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що спір про право між позивачем та відповідачем відсутній, а тому вирішення питання про встановлення факту родинних відносин з померлим ОСОБА_2 мав бути розглядатися в порядку окремого провадження. Вказує, що право позивача Опішнянською селищною радою не порушувалося, а тому не підлягає захисту у обраний нею спосіб. Крім того, зазначає, що суд не може зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів із земель запасу сільськогосподарського призначення та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, оскільки дане питання вирішується у інший передбачений Законом порядком. Також зазначають, що у свідоцтві про народженні та паспорті ОСОБА_2 маються розбіжності в даті народженні померлого, однак жодних дій пов`язаних з їх виправленням позивач не вживала.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.7).

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в селі Заїченці, Полтавського (до перейменування Зіньківського) району, Полтавської області про що свідчить ксерокопія його паспорта.

При житті ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», розміром 4,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0204507 виданий 24 грудня 1996 року на його ім`я на підставі рішення Зіньківської районної державної адміністрації № 534, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів 27.12.1996 року за № 507(а.с.10).

Так, звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 зазначила, що вона з померлим ОСОБА_2 понад 8 років, приблизно з 2007 року і до дня смерті проживали однією сім`єю. За час спільного проживання вони вели спільне господарство, обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі для життєдіяльності, спільно харчувалися, вона піклувалася про стан його здоров`я купуючи необхідні медикаменти, спільно використовували грошові кошти та отримані доходи від спільного господарства.

Тому, встановлення факту проживання однією сім`єю понад п`ять років їй необхідне для визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,13 в умовних кадастрових гектарах на яку померлий мав право.

Однак, після звернення позивача до Зіньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2022 за вих. №22/02-31 їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у встановлені чинним законодавством строк та спосіб прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Тому, з урахуванням встановлених судом обставин та доказів поданих на підтвердження позовних вимоги, а також із врахуванням відсутності надання заперечень з боку відповідача, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду порушують норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 2, 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспорення або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Із змісту поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю понад п`ять років їй необхідне для захисту спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , а саме визнання за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП «Зоря», розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату ПЛ №0204507, в порядку спадкування.

Так, постановою державного нотаріуса Зіньківської державної нотаріальної контори - Герасименко Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2022 за вих. №22/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП «Зоря», розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі сертифікату ПЛ №0204507, виданого 27.12.1996 року на підставі розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації.

Підставою відмови вказано те, що заявником не додані документи, які б підтверджували їх родинні відносини з померлим ОСОБА_2 .

Тому із огляду на викладені норми закону, обставини справи колегія суддів вважає, що для реалізації своїх спадкових прав ОСОБА_1 необхідно було підтвердити родинні відносини (факт проживання) з померлим ОСОБА_2 в суді в порядку окремого провадження, і повторно звернутися із відповідними документами (рішенням суду) до нотаріуса для оформлення спадщини.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем до вказаної позовної заяви не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 понад п`ять років, оскільки подані нею докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків притаманних як подружжю, тощо.

Тому, висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи, та є недостатніми для встановлення факту спільного проживання сторін однією сім`єю, який потрібен позивачу для захисту в подальшому своїх майнових прав.

Також, слід зазначити, що у вказаній справі спір про право між позивачем і відповідачем відсутній.Колегія суддів наголошує на тому, що право позивача Опішнянською селищною радою не порушувалося, а тому не підлягає захисту у обраний позивачем спосіб.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зобов`язання Опішнянської селищної ради виділити ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 4.13 в умовних кадастрових гектарів із земель запасу сільськогосподарського призначення та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, та вважає, що дана вимога є передчасною та похідної від вирішення інших вимог, які заявлені позивачем, а тому у її задоволенні також необхідно відмовити.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Опішнянської селищної ради - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 березня 2022 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2022 року.

Головуючий суддя: ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді:___________________ С.А. Гальонкін _________________ О.Ю. Кузнєцова