Справа № 509/3950/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

учасники цивільного провадження по справі:

позивач ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, суд

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідачки, позивач проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народились діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою з грудня 2021 року спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. При цьому за домовленістю з відповідачкою донька залишилась проживати з матір`ю, а син з позивачем. Майнового спору між сторонами не має.

Позивач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність.

Відповідачка до суду не з`явилася, але направила до суду заяву з якої видно, що проти задоволення позову не заперечує, та не заперечує, щодо визначення місця проживання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору до суду не з`явилися, хоча повідомлялися своєчасно, належним чином причини не явки суду не відомі.

Рух справи

22 вересня 2022 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Обставини, які встановлені судом

З позову та матеріалів справи видно, що з грудня 2021 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дітей не має.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалась остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має.

З матеріалів справи вбачається, що діти син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем. Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нарколога та психіатра на обліку не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю.

Думка неповнолітніх дітей в порядку ст. 171 СК України під час судового розгляду не з`ясовувалась, з урахуванням позиції сторін та з урахуванням інтересів віку дітей, стану їх здоров`я та розумового розвитку.

Орган опіки та піклування висновок щодо місця проживання не надали посилаючись на те, що відповідачка та неповнолітні діти не проживають по місцю своєї реєстрації.

З урахуванням того, що позивач піклується про розвиток дитини, прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини стан його здоров`я, способу життя позивача, наявність у позивача постійного місця проживання та відсутність постійного офіційного працевлаштування. Суд вважає необхідним визнати місце проживання дитини за місцем проживання позивача (батька). Даний висновок суду не суперечить принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р.: малолітня дитина не повинна бути розлученою з матір`ю, крім випадків, коли є виключні обставини. Виключними обставинами можуть бути: відсутність самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальна поведінка, що може зашкодити розвиткові дитини, дані обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Декларація прав дитини не є міжнародним договором, не є нормативним документом обов`язкового характеру у правовій системі України, у той час, відповідно до ст. 9 Конституції України, ЗУ «Про міжнародні договори України» та Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, Конвенція про права дитини є частиною національного законодавства.

Позивач фактично ставить питання про відбирання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав, неповнолітня дитина фактично проживає разом з позивачем, а тому підстав для розгляду позовних вимог в цій частині відсутні та права та інтереси позивача не порушуються.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судові витрати

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 992.40 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в в повному обсягу.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, ст.ст.104,110,112,161 ч.2 СК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб між, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області № 372 від 04 вересня 2009 року розірвати.

Залишити доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом на виховання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити місце проживання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом відібрання малолітнього сина ОСОБА_3 у відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992.40 грн.

Копію судового рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.