Справа № 749/435/22
Номер провадження 2/749/231/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

з участю секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 749/435/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, мотивуючи свої вимоги наступним.

01 серпня 2022 року ОСОБА_3 у мережі Інтернет в загальнодоступній групі Сновська громада (ІНФОРМАЦІЯ_2), яка налічує 15,6 тис. учасників, на сторінці Фейсбук опублікувала допис (статтю) про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 31 липня 2022 року. На вказаний допис відреагувало 772 особи та 1.2 тис. осіб поширило. Також під зазначеним дописом мається 246 коментарів. В одному з коментарів житель міста Сновськ ОСОБА_2 написав наступний коментар «ОСОБА_1 пора уже на нари за воровану гуманітарку, за ворований ліс. Чому цей сепар не сидить до цих пір».

Після ознайомлення з вищевказаним коментарем у соціальній мережі Фейсбук , позивач написав відповідачу у мережі Вайбер на його мобільний номер телефону НОМЕР_1 приватне повідомлення, в якому повідомив йому, що він безпідставно його звинуватив в соцільній мережі у крадіжках та сепаратизмі та вказав, що за це існує відповідальність. На що він відповів, що це правда. Вважає, що принижена його честь, гідність та ділова репутація.

Також на початку літа 2022 року у мережі Фейсбук в групі Сновська громада, був допис про мера міста Сновськ, і відповідач залишив під вказаним дописом коментар наступного змісту «Йому ніколи Він з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ділять награбоване, дермоїди і мародери». Позивач залишив собі скріншот вказананого коментаря та не планував в подальшому вчиняти будь-яких дій, адже «списав» такі дії відповідача на його правову необізнаність та одноразовість. Однак через декілька місяців ситуація повторилася і відповідач у мережі Інтернет в групі з багатотисячною аудиторією звинуватив його в крадіжках лісу і гуманітарки та обізвав сепаратистом.

Поширюючи про ОСОБА_1 неправдиву інформацію, відповідач порушив його особисті немайнові права, зокрема, дискредитував серед мешканців міста Сновськ, ділових партнерів, колективу, друзів, знайомих, сусідів, родичів, тобто створив негативні враження про нього у невизначеного кола осіб, чим зашкодив його діловій репутації.

Позивач є фізичною особою підприємцем з 2007 року, директором ТОВ «ДРЕВОСНОВСЬК», свою підприємницьку діяльність веде з дотриманням вимого чинного законодавства України. Займає активну життєву позицію, бере постійну участь в громадському житті міста. 28.07.2022 року був відзначений подякою від Корюківського РТЦК та СП за сприяння Збройним Силам України за допомогу в облаштуванні військових споруд та з нагоди Дня Української Державності. Згідно листа-подяки № 01-07/1215 від 12.08.2022 року Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області ТОВ «ДРЕВОСНОВСЬК» висловлено подяку за надання безкоштовно пиломатеріалів для спорудження фортифікаційних споруд під час окупації.

У судовому засіданні позивач, його представник відсутні. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, просить позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2022 року о 16-01 годині ОСОБА_3 у мережі Інтернет в загальнодоступній групі Сновська громада (https: // ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на сторінці Фейсбук опублікувала допис (статтю) про дорожньо - транспортну пригоду, яка мала місце 31 липня 2022 року. Під вказаним міститься коментар ОСОБА_2 «ОСОБА_1 пора уже на нари за воровану гуманітарку, за ворований ліс. Чому цей сепар не сидить до цих пір». ( а.с. 24-26). Також в матеріалах справи міститься коментар ОСОБА_2 щодо допису про мера міста Сновськ, а саме «Йому ніколи Він з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ділять награбоване, дермоїди і мародери». ( а.с. 28).

Згідно копії переписки у мережі Вайбер наданої позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 що він безпідставно його звинуватив в соцільній мережі у крадіжках та сепаратизмі та вказав, що за це існує відповідальність. Та міститься відповідь ОСОБА_2 , що це правда. ( а.с. 18-23).

28.07.2022 року ОСОБА_1 був відзначений подякою від Корюківського РТЦК та СП за сприяння Збройним Силам України за допомогу в облаштуванні військових споруд та з нагоди Дня Української Державності. ( а.с. 15).

ОСОБА_1 є керівником ТОВ «ДРЕВОСНОВСЬК» ( а.с. 16 -17).

12.08.2022 року Сновський міським головою ОСОБА_9 ТОВ «ДРЕВОСНОВСЬК» висловлено подяку за надання безкоштовно пиломатеріалів для спорудження фортифікаційних споруд під час окупації. ( а.с. 14).

Основним Законом України проголошено найвищою соціальною цінністю людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, кожен має право на повагу до його гідності (ст. 3, 28 Конституції України).

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ч. 1 статті 201 ЦК України передбачено, зокрема, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового прав від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

ч.1 ст. 277 ЦК України, передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року було ратифіковано Конвенцію про захист прав людини та основних свобод, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року і є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Згідно п. 15 зазначеної постанови, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Пунктом 18 зазначеної постанови передбачено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

З цього випливає, що тягар доказування достовірності негативної інформації про позивачів покладається на відповідачів, а на позивачів покладено лише обов`язок доказування факту поширення такої інформації відповідачами. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої статті 302 ЦК України.

Згідно з ч. 1ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Крім цього, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 742/1159/18, який зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Отже, з підстав вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки за своїм змістом, характером використаних мовних засобів поширена відповідачем інформація не є оціночними судженнями, оскільки стосується конкретних подій, конкретної особи позивача, подається як установлений факт, не містить алегорій, сатири, гіпербол, не є припущенням чи критикою позивача, проявом власної суб`єктивної думки, викладена у категоричній стверджувальній формі.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації - задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 , розміщену ОСОБА_2 в мережі Інтернет на сторінці Фейсбук загальнодоступної групи «Сновська громада» за інтернет адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 під дописом ОСОБА_7 від 01 серпня 2022 року, інформацію про те, що «ОСОБА_1 пора уже на нари за воровану гуманітарку, за ворований ліс. Чому цей сепар не сидить до цих пір».

Зобов`зати ОСОБА_2 протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили видалити в мережі Інтернет на сторінці Фейсбук загальнодоступної групи «Сновська громада» за інтернет адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 під дописом ОСОБА_7 від 01 серпня 2022 року недостовірну інформацію « ОСОБА_1 пора уже на нари за воровану гуманітарку, за ворований ліс. Чому цей сепар не сидить до цих пір».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Щорський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 20.10.2022 року.

Суддя М.С. Чигвінцев