Справа №463/2588/22
Провадження №2/463/1061/22
УХВАЛА

про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи

12 травня 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди житлового приміщення, стягнення заборгованості по оплаті за житло та виселення із квартири без надання іншого житла, -

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить:

«Розірвати договір оренди житлового приміщення АДРЕСА_1 укладений 10 вересня 2021 року між ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 .

Виселити відповідача - ОСОБА_2 та інших осіб із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_2 орендну плату 14 500,00 грн, комунальні послуги 2 444,62 грн.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є примусове виселення з житлового приміщення, розірвання договору оренди та стягнення заборгованості.

Територіальною юрисдикцією (підсудністю) в цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, враховуючи предмет позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги стосуються виселення та розірвання договору оренди житлового приміщення, на підсудність даної справи розповсюджуються положення ч.1 ст. 30 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт нерухомого майна, з приводу якого заявлені позовні вимоги, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Львова.

Як роз`яснено в п.42 Постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 41 вищевказаної Постанови Пленуму, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, виходячи із предмету спірних правовідносин та беручи до уваги, що частина із заявлених позовних вимог стосуються виселення та розірвання договору найму спірного житлового приміщення, даний спір не підсудний Личаківському районному суду міста Львова, оскільки має розглядатись за правилами виключної підсудності в порядку, передбаченому ч.1 ст.30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги наявні у справі відомості про місцезнаходження нерухомого майна, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи до Шевченківського районного суду міста Львова.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 30, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

п о с т а н о в и в:

матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди житлового приміщення, стягнення заборгованості по оплаті за житло та виселення із квартири без надання іншого житла - передати до Шевченківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя Г.Б. Жовнір