Справа № 128/1450/22

РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2022 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, а саме про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в твердій грошовій сумі з 1000,00 грн до 2201,00 грн щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, що відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.12.2020 року розірваний. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31.07.2018 року визначено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на утримання дочки в розмірів 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 05.05.2018 року та до досягнення дочкою повноліття. Вказує, що з часу ухвалення попереднього рішення рівень цін на речі, продукти харчування, комунальні послуги значно зріс, а отже і зросли відповідно витрати на утримання дитини. Окрім призначених судом аліментів відповідач ніяким чином не допомагає матеріально на утримання дитини. Також вказує, що матеріальне становище відповідача покращилося. Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, не має інших утриманців, позивач вважає, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує матеріальної допомоги батька. Викладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.08.2022 року у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про визнання позовних вимог, не заперечує проти їх задоволення. Справу просить розглянути за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.178,279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2016 року, який в подальшому рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.12.2020 року розірваний. Рішення набрало законної сили (справа № 128/2711/20).

За час шлюбу у подружжя народилися дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.09.2016 від року.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31.07.2018 р.н. присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 05.05.2018 року та до досягнення дочкою повноліття (справа № 128/1185/18).

Позивач потребує матеріальної допомоги батька своєї дитини ОСОБА_3 на її утримання.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

На підставі викладеного, враховуючи, що позов визнано відповідачем, суд вважає позов ОСОБА_1 , про зміну способу, а саме їх збільшення таким, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який фізично здоровий, здатен працювати і отримувати доходи, інші обставини, що мають істотне значення, крім того, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2022 році, суд вважає, що спосіб та розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.07.2018 року належить змінити та стягувати щомісяця в твердій грошовій сумі в розмірі 2 201,00 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 992,40 грн. судового збору, від сплати якого позивача звільнено.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 183,184, 191 СК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.07.2018 року (справа № 128/1185/18).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 201,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення виготовлено 02.09.2022.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І.А. Ганкіна