Справа № 638/8697/20
Провадження № 6/638/139/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря Желтухіна А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Леньшиної Оксани Володимирівни про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №638/8697/20 за позовом КП "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року по справі №638/8697/20 позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 року по 31.05.2020 року у сумі 144577,13 грн. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» 3% річних в сумі 4627,35 грн., інфляційні витрати в сумі 7777,17 грн., а всього 12404,52 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051,00 грн. з кожного.

24 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Леньшина О.В. звернулась до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтуванні заяви вказує, що Дзержинським районним судом м. Харкова на підставі заочного рішення по справі №638/8697/20 було видано виконавчі листи про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 року по 31.05.2020 року у сумі 144577,13 грн. На виконання вказаного рішення боржниками було сплачено вказану заборгованість. Таким чином, у зв`язку із добровільним виконанням боржниками рішення суду, просить визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.

10 грудня 2021 року від представника КП «Харківські теплові мережі» до суду надійшло заперечення на заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтуванні заяви, представник посилається на те, що боржниками частково виконано рішення суду від 27 січня 2021 року по справі № 638/8697/20 а саме сплачено заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 144577,13 грн. Рішення суду в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 7777,17 грн., 3% річних у розмірі 4627,35 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн сплачено після відкриття виконавчого провадження. Тому заява про визнання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню безпідставна.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року по справі №638/8697/20 позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 року по 31.05.2020 року у сумі 144577,13 грн. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» 3% річних в сумі 4627,35 грн., інфляційні витрати в сумі 7777,17 грн., а всього 12404,52 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051,00 грн. з кожного.

На підставі вказаного заочного рішення, Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 року по 31.05.2020 року у сумі 144577,13 грн.

Постановою державного виконавця від 22 листопада 2021 року №ВП 67618899 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №638/8697/20 виданого 02.07.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 144577,13 грн.

Постановою державного виконавця від 22 листопада 2021 року №ВП 67619481 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №638/8697/20 виданого 02.07.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 1051 грн. з кожного.

Постановою державного виконавця від 22 листопада 2021 року №ВП 67619161 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №638/8697/20 виданого 02.07.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 12404,52 грн.

Постановою державного виконавця від 22 листопада 2021 року №ВП 6761982 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №638/8697/20 виданого 02.07.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 1051 грн. з кожного.

Постановою державного виконавця від 23 листопада 2021 року №ВП 67619347 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №638/8697/20 виданого 02.07.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 12404,52 грн.

Постановою державного виконавця від 22 листопада 2021 року №ВП 67619025 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №638/8697/20 виданого 02.07.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 144577,13 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для цього зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК та такими є: 1) помилкова видача виконавчого листа; 2) відсутність обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) інші причини.

Згідно копії довідки №4725 Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» від 23.11.2021, ОСОБА_1 сплатив суму судового збору, яка підлягає стягненню на підставі рішення суду №638/8697/20 в розмірі 1051 грн.

Згідно копії довідки № 4726 Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» від 23.11.2021, ОСОБА_1 сплатив на виконання рішення суду №638/8697/20 від 27 січня 2021 року суму інфляційних витрат в розмірі 7777,17 грн. та 3% річних в розмірі 4627,35 грн.

Згідно копії довідки №4727 Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» від 23.11.2021, ОСОБА_1 сплатив заборгованість за рішенням суду №638/8697/20 від 27 січня 2021 року у сумі 144577,13 грн. до відкриття виконавчого провадження.

Згідно копії довідки №4727 Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» від 23.11.2021, ОСОБА_2 сплатила суму судового збору, яка підлягає стягненню на підставі рішення суду №638/8697/20 в розмірі 1051 грн.

Згідно копії довідки № 4729 Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» від 23.11.2021, ОСОБА_2 сплатила на виконання рішення суду №638/8697/20 від 27 січня 2021 року суму інфляційних витрат в розмірі 7777,17 грн. та 3% річних в розмірі 4627,35 грн.

Згідно копії довідки №4730 Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» від 23.11.2021, ОСОБА_2 сплатила заборгованість за рішенням суду №638/8697/20 від 27 січня 2021 року у сумі 144577,13 грн. до відкриття виконавчого провадження.

З наведеного вбачається, що боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відкриття виконавчого провадження була сплачена солідарно основна сума заборгованості в розмірі 144577,13 грн.

Доказів на підтвердження сплати боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3% річних, інфляційних втрат та судового збору до відкриття виконавчого провадження представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Леньшиною О.В. суду не надано.

Відповідно до норм чинного законодавства, добровільне виконання рішення суду можливе з моменту набрання рішенням суду законної сили до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини 5 статті 26 Закон України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, законодавцем не покладається обов`язок на органи виконавчої служби, при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження, з`ясовувати питання щодо можливості боржника самостійно у добровільному порядку виконати рішення, на підставі якого може бути відкрито виконавче провадження.

Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, можна дійти висновку, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, строк на добровільне виконання у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закінчився з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчих проваджень, тому, сплата ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3% річних, інфляційних витрат та судового збору не є добровільним виконанням у розумінні положень чинного законодавства.

Крім того, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З метою уникнення ситуації, при якій, у випадку погашення боржником заборгованості, сторона виконавчого провадження мала б звертатись до суду із заявами про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Боржниками державному виконавцю не подано документу, який би свідчив про виконання рішення суду добровільно.

Так, звернення до суду із заявами про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з виконанням рішення суду є необґрунтованим, оскільки питання пов`язані із стягненням з боржника заборгованості, вирішується під час виконання рішення суду та контролюється виконавцем самостійно.

Таким чином, у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі, тобто на підставі п. 9 ч. 1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно п.9 ч.1ст.129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства, а згідност.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

В п.п.28,30 постанови Верховного суду №442/2670/17 від 18.10.2018 вказано, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання незалежно від факту звернення виконавчого документа до примусового виконання. Не виконання судового рішення у добровільному порядку змушує сторону, на користь якої прийнято судове рішення, звернутися у встановленому законом порядку до примусового виконання рішення, що створює для іншої сторони несприятливі наслідки, у тому числі у вигляді обов`язку сплати виконавчого збору.

Отже, примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Приписи статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови, за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, Верховний Суд у вказаній постанові прийшов до висновку, що після звернення виконавчого листа до примусового виконання рішення, виконання рішення має дві складові: виконання самого рішення та сплата своєрідної санкції, якою є виконавчий збір за невиконання або несвоєчасне виконання рішення. Тому повним виконанням рішення повинно вважатись виконання як самого рішення, так і сплата боржником виконавчого збору, якщо виконавче провадження на той момент вже було відкрито.

При цьому, як зазначено вище, якщо заявник посилається на добровільне виконання рішення, то йому, насамперед, необхідно у позасудовому порядку звернутись до державного виконавця із документами, що підтверджують факт виконання рішення, що передбачено ч.4ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, приписами ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачений обов`язок сплати боржником виконавчого збору.

Із заяви, поданої заявниками вбачається добровільне виконання зобов`язання за вказаними виконавчими листами, однак суду не надано доказів виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження або в строк, наданий державним виконавцем для самостійного виконання.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням суду доказів щодо наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд приходить до висновку, що вимоги заява в частині визнання виконавчих листів про стягнення солідарно з боржників 3% річних в розмірі 4627,35 грн., інфляційних витрат в сумі 7777,17 грн. та судового збору у розмірі 1051 грн. з кожного такими що не підлягають виконанню є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Леньшиної О.В. про визнання виконавчих листів про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 року по 31.05.2020 року у сумі 144577,13 грн. такими, що не підлягають виконанню, суд дійшов висновку про задоволення вказаної вимоги заяви, оскільки боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була сплачена сума заборгованості за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова в розмірі 1445773,13 до відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 269,432 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Леньшиної Оксани Володимирівни про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.

Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року по справі №638/8697/20 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, код 31557119, р/р НОМЕР_1 у ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823) заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 року по 31.05.2020 року у сумі 144577 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот сімдесят сім) грн. 13 коп.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Рибальченко