Справа №443/629/22
Провадження №2/443/518/22
РІШЕННЯ

іменем України

18 серпня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Бережниця в особі Жидачівської міської ради про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Бережниця в особі Жидачівської міської ради (відповідач), у якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради, площею 1,97 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія РН №505978 від 22.07.2007, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №333 від 30.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Бережницькій сільській раді за №150/13.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради площею 1,97 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія РН №505978 від 22.11.2007. Оскільки ОСОБА_3 на випадок смерті заповіту не залишав, то спадкування відбулося за законом. Його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки проживала разом із ним на час смерті, займалася його похоронами, вступила у володіння спадковим майном, що належало померлому, однак юридично спадкові права не оформляла. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бережницької сільської ради, площею 1,6619 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №079280 від 29.12.2012, а також право на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради, площею 1,97 умовних кадастрових гектари, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 . Від імені ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Бережницької сільської ради посвідчено заповіт за №74 від 05.08.2004 на користь дочки ОСОБА_1 23.12.2019 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері відносно земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бережницької сільської ради, площею 1,6619 га. При звернення до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини за заповітом відносно права на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради, площею 1,97 умовних кадастрових гектари позивачці було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, у заяві зазначила про відсутність інформації, яка була б підставою щодо заперечення позову, і розуміння наслідків визнання позову.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.27).

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за її відсутності, відсутність інформації, яка була б підставою щодо заперечення позову та розуміння наслідків визнання позову (а.с.28).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 28.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24).

Ухвалою підготовчого засідання від 18.08.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.33).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружилися 31.01.1978. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 31.01.1978 (а.с.8).

ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження від 30.10.2008 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 20.11.1993, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб 20.11.1993 у Бережницькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.10).

Згідно з свідоцтвами про смерть від 19.07.2003, 30.11.2015, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Бережниця Жидачівського району Львівської області (а.с.11, 14).

Довідкою Жидачівської міської ради №35 від 17.01.2022 встановлено, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в с.Бережниця Жидачівського району Львівської області. Від імені ОСОБА_3 заповіту не посвідчувалося. На день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69255539 від 21.06.2022, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13).

05.08.2004 ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с.15).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2019, спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 1,6619 га в межах згідно з планом, розташованої на території Львівської області Жидачівського району, Бережницька сільська рада. (а.с.16).

Згідно з довідкою Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №97-13-0.95-2303/0/293-22 від 01.06.2022, у Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Бережницькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії РН №505978 від 22.11.2007 на ОСОБА_3 , реєстраційний №150/13. Площа земельної ділянки 1,97 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 №333. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.18).

Постановою нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 30.12.2021 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), що належав чоловікові померлої ОСОБА_3 (а.с.17).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Бережницької сільської ради. Це право вона успадкувала як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , якому право на зазначену земельну частку (пай) належало на підставі Сертифіката серії РН №505978 від 22.11.2007, виданого на підставі розпорядженням голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 №333, однак юридично його не оформила.

За життя ОСОБА_2 05.08.2004 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй майно на день смерті заповіла ОСОБА_1 . З огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом та такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , про що свідчить видане на її ім`я відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, с. Бережниця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Бережниця в особі Жидачівської міської ради (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, м.Жидачів, вул. Шашкевича, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 04056167) про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бережницької сільської ради, згідно з сертифікатом серії РН №505978 від 22.11.2007, реєстраційний номер 150/13, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 №333.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23 серпня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів