Справа № 466/7916/22
Провадження № 4-с/466/42/22
У Х В А Л А

20 жовтня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого - судді Невойта П.С.

за участі секретаря с/з Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Львів/ Блавацької Марії Андріївни щодо зняття арешту, -

в с т а н о в и в:

11.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Львів/ Блавацької Марії Андріївни скасувати арешт коштів (заробітної плати) із карткового рахунку НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ «Приватбанк», призначеному для зарахування заробітної плати ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначає, що на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходяться виконавчі провадження №69816709, 69816770, 69816854 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Зазначає, що на даний час боржник мобілізований до лав ЗСУ та отримує у зв`язку з цим грошову винагороду (заробітну плату).

Постановою державного виконавця від 13.09.2022 накладено арешту на грошові кошти боржника, які знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження.

13.09.2022 боржник звернувся до державного виконавця з повідомленням, що арешт накладено на банківські картки на які здійснюється нарахування заробітної плати скаржника, яку він отримує як військовослужбовець, мобілізований до лав ЗСУ, та проханням про скасування арешту коштів заробітної плати, що знаходяться на вище вказаних рахунках.

Листом-відповіддю від 26.09.2022 №В-10/67740 начальник Шевченківського ВДВС у місті Львові Савойник Р. у задоволенні вище вказаної заяви боржника відмовив.

Зазначає, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Таким чином, боржник позбавлений можливості використовувати зароблені кошти заробітної плати для забезпечення засобів до існування, які фактично повністю заблоковані навіть після здійснених утримань, в той час коди державним виконавцем не здійснюється зараховування коштів з вказаного рахунку в погашення заборгованості. Наведене свідчить про те, що дії державного виконавця щодо арешту усіх коштів зарплатних рахунків ОСОБА_1 та бездіяльність щодо його розблокування є неправомірними.

Ухвалою від 12.10.2022 суд прийняв скаргу до розгляду та відкрив провадження.

ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав з підстав наведених у ній, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Блавацька Марія Андріївна про розгляд справи повідомлялася належним чином, проте, в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка у судове засідання стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши доводи викладені у скарзі та додані до неї матеріали, вважає скаргу такою, що підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходяться виконавчі провадження №69816709, 69816770, 69816854 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постановами державного виконавця від 13 вересня 2022 року у виконавчих провадженнях накладено арешт на грошові кошти боржника, які знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

13.09.2022 боржник звернувся до державного виконавця з повідомленням, що арешт накладено на банківські картки на які здійснюється нарахування заробітної плати скаржника, яку він отримує як військовослужбовець, мобілізований до лав ЗСУ, та проханням про скасування арешту коштів заробітної плати, що знаходяться на вище вказаних рахунках.

Листом-відповіддю від 26.09.2022 №В-10/67740 начальник Шевченківського ВДВС у місті Львові Савойник Р. у задоволенні вище вказаної заяви боржника відмовив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він собі вільно обирає або на яку він вільно погоджується.

Частиною 1 статті 115, ч.5 ст. 97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.ч. 1, 6 ст.24, ч. 3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом громадянина на своєчасне одержання заробітної плати.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Статтею 57 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача.

В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржникам, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Крім того, ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати уразі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі №905/361/19 зазначено, що виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати зарплати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати має бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначений з виплати заробітної плати.

Відтак, зважаючи на те, що арешт накладені на рахунки відкритими ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_2 та банківський рахунок НОМЕР_3 та відповідно банківські картки призначені для зарахування заробітної плати скаржника ОСОБА_1 , арешт унеможливлює отримання заявником будь- яких коштів заробітної плати, тому суд вважає, що скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Блавацької Марії Андріївни, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таким чином, із матеріалів справи не вбачається, що державному виконавцю при винесенні постанов 13.09.2022 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 було відомо про те, що вищевказані рахунки боржника ОСОБА_1 є такими, що призначені для отримання заробітної плати, крім того, не відомо чи Банк повідомляв державного виконавця про цільове призначення вказаних рахунків, тому постанова державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Блавацької Марії Андріївни від 13.09.2022 року про арешт коштів боржника є такою, що винесена на підставі ст.18, 56 Закону України «Про виконавче провадження». При накладенні арешту на рахунок боржника державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавства, відповідно, відсутні підстави для визнання дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Блавацької Марії Андріївни - неправомірними.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 447-453 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Львів/ Блавацької Марії Андріївни щодо зняття арешту задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Блавацьку Марію Андріївну скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою ОСОБА_1 на карткових рахунках відкритих в АТ КБ «Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_2 та банківський рахунок НОМЕР_3 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: П. С. Невойт