Справа № 194/84/22
Номер провадження № 2/194/225/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Корягіна В.О.,

з участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Мерцалової Наталі Василівни в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Мерцалова Н.В. звернулася до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що позивачем отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 15 листопада 2021 року за ВП 67438428 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З даної постанови вбачається наявність виконавчого напису № 9458 від 28 вересня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 80967,35 грн. З ТОВ «Вердикт Капітал» позивач жодних кредитних договорів не укладав, про можливу передачу прав кредитора іншій фінансовій установі не повідомлявся. Позивач мав кредитні зобов`язання перед АТ «Укрсоцбанк», здійснював погашення поточної заборгованості до травня 2014 року, а тому вважає, що трирічний строк з дня виникнення права вимоги сплинув. Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним і таким, що не підлягає виконанню, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису прийняв документи, не передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім цього, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, наявності у стягувача права вимоги, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначив, що позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи судові витрати у розмірі 6488,60 грн., з яких: 992,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви, 496,20 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, 5000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 9458 виданий 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 80967,35 грн.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, представник відповідача надав суду письмове клопотання про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки позивач не надав доказів оплати адвокату за правничу допомогу.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак представник позивача надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без участі позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Ухвалу суду не виконав, запропонував звернутися до приватного нотаріуса.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. не з`явилася у судове засідання, але надала суду наявні у неї докази по справі.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. завірену належним чином копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 9458 виданого 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., та у ТОВ «Вердикт капітал» належним чином завірені копії документів, які ним надавалися приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М. для вчинення виконавчого № 9458 від 28 вересня 2021 року, та помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором на підставі якого вчинено виконавчий напис № 9458 від 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та ТОВ «Вердикт капітал» не виконали.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. належним чином завірену копію виконавчого провадження № 67438428, в якому повинно міститися оригінал (дублікат) кредитного договору з нотаріальним бланком, на якому вчинено виконавчий напис, або інші документи, які подавались відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису № 9458 від 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 80967,35 грн., та копію виконавчого напису № 9458 від 28 вересня 2021 року.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. виконано та надано суду наявні у неї докази.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з анкетою № 19 від 24 лютого 2013 року про приєднання до правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк». 27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з анкетою № 19 про надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», та на підставі заяви-договору № 0111/055336-ZP від 21 квітня 2017 року ОСОБА_1 надано кредит у розмірі не більше 50000,00 грн., зі сплатою реальної процентної ставки 38,00% річних, строком на 364 календарних дні.

Суду не надано жодного належного та допустимого доказу відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» таОСОБА_1

28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9458, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором № 0111/055336-ZPвід 24 лютого 2013 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк» є ТОВ «Кредитні ініціативм» на підставі договору №2 про відступлення прав вимоги від 25 березня 2019 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ ФК «Флексіс» на підставі договору №1/КІ про відступлення прав вимоги від 21 грудня 2020 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору № 21-12/20/КІ про відступлення прав вимоги від 21 грудня 2020 року. Заборгованість становить 80967,35 грн. за період з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року: 3% річних 48820,46 грн., інфляційні збитки 31646,89 грн.

На підставі виконавчого напису № 9458 від 08 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 15 листопада 2021 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням №67438428.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис.

Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 591/3779/19, від 30 вересня 2021 року у справі № 511/2748/17.

Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Так, представником відповідача не надано до суду документи, згідно з якими було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 9458 від 28 вересня 2021 року та доказів того, що взагалі ТОВ «Вердикт Капітал» має право вимоги щодо стягнення заборгованості з позивача за кредитним договором № 0103/055336-ZP від 24 лютого 2013 року, укладеним між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , а отже суд позбавлений можливості перевірити законність права вимоги відповідачем заборгованості у позивача та обґрунтованість її розміру.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором із зазначенням у листі вимоги щодо усунення порушених зобов`язань, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20).

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем для вчинення виконавчого напису надавався нотаріусу кредитний договір, який був нотаріально посвідченим.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім того, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з анкетою № 19 від 24 лютого 2013 року про приєднання до правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», та 27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з анкетою № 19 про надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», та на підставі заяви-договору № 0111/055336-ZP від 21 квітня 2017 року ОСОБА_1 надано кредит у розмірі не більше 50000,00 грн., зі сплатою реальної процентної ставки 38,00% річних, строком на 364 календарних дні, то строк позовної давності щодо 3% річних та інфляційних збитків сплинув 21 квітня 2021 року, а за виконавчим написом 3% річних та інфляційні збитки стягнуті за період з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року.

Будь-яких умов про збільшення строку позовної давності вище зазначений кредитний договір не передбачає.

Отже, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №9458 від 28 вересня 2021 року після спливу строку загальної позовної давності.

За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, Верховний Суд розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, при цьому, будуючи свою правову позицію, позивач посилалася як на спірність заборгованості так і на порушення нотаріусом процесуального порядку видачі виконавчого напису про стягнення з нього на користь банку заборгованості.

Так, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі з дотриманням строків давності заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи надавався відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу кредитний договір, який був нотаріально посвідченим.

Судом за клопотання позивачабуло витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. завірену належним чином копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 9458 виданого 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., та у ТОВ «Вердикт капітал» належним чином завірені копії документів, які ним надавалися приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М. для вчинення виконавчого № 9458 від 28 вересня 2021 року, та помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором на підставі якого вчинено виконавчий напис № 9458 від 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та ТОВ «Вердикт капітал» не виконали.

Натомість, ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. виконано та надано суду наявні у неї докази, які і були досліджені в судовому засіданні.

В той же час, відповідач не надав зі свого боку жодного доказу на підтвердження зазначених ним в письмових поясненнях обставин, з яких можливо було встановити законність видачі виконавчого напису, не надав суду жодного доказу на підтвердження отримання ОСОБА_1 вимоги АТ «Укрсоцбанк» про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором, а також доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від АТ «Укрсоцбанк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором на підставі якого вчинено виконавчий напис № 9458 від 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., із зазначенням дати виникнення заборгованості з урахуванням строків позовної давності з наданням належним чином завіреної первинної документації, яка підтверджує заборгованість.

Таким чином, відповідач належним чином не спростував обставини, на які посилається позивач, а позивач в свою чергу виконав свій обов`язок щодо доведеності обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, заявивши клопотання про витребування доказів, які судом були задоволені, але не виконані в повній мірі з незалежних від нього причин.

Натомість, відсутність належного спростування відповідачем обставин, на які посилається позивач, без належного їх доведення, само по собі не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи направлявся позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором із зазначенням у листі вимоги щодо усунення порушених зобов`язань, та чи надавався відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу кредитний договір, який був нотаріально посвідченим.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного доказу щодо правомірності винесення виконавчого напису, а нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 992,40 грн. за подання до суду позовної заяви та 496,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання до суду позовної заяви та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Стосовно витрат на правову допомогу суд приходить до наступного.

В ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При постановленні рішення Європейський суд з прав людини (Справа Побегайло проти України, заява № 18368/03) 29 березня 2004 року зазначив, що для компенсації затрат в суму, присуджену у відповідність зі статтею 41 Конвенції, повинно бути встановлено, що ці затрати були необхідними та фактично понесені, з метою запобігання порушення або отримання відшкодування за визнане порушення Конвенції, і якщо вони були розумними відносно їхнього розміру.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі № 127/1284/14-ц.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу не надано взагалі жодного доказу, а тому в задоволенні вимоги представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід відмовити, як передчасно заявленої.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 223, 258, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Мерцалової Наталі Василівни в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9458, вчинений 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення 80967,35 грн. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м. Київ вул. Кудрявський Узвіз буд. 5-б, , IBAN НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209).

Стягнути з (місцезнаходження: 04053, м. Київ вул. Кудрявський Узвіз буд. 5-б, , IBAN НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. та 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

В частині витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Сторони та інші учасники справи: представник позивача адвокат Мерцалова Наталя Василівна ( АДРЕСА_2 ), позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (м. Київ вул. Кудрявський узвіз буд. 5-б), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна ( АДРЕСА_3 ), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (м. Дніпро вул. Воскресенська буд. 46 прим. 54).

Повне рішення складено 22 серпня 2022 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін