Справа № 274/5570/17 Провадження № 2/0274/24/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
21.07.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Василюк А.О.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Держгеокадастру у Житомирській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_2 ,
проприпинення дії сервітуту,
Представник ОСОБА_2 проти закриття провадження у справі з підстав, наведених у письмовому клопотанні представника ОСОБА_3 , заперечив, посилаючись на те, що сервітут "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв м існує відповідно до умов договору купівлі-продажу від 03.06.2013 р., та заявив усне клопотання, у якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що є рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2016 р. у справі № 274/1906/16-ц.
Розглядаючи клопотання представника ОСОБА_2 , Суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2016 р. у справі № 274/1906/16-ц, на яке представник ОСОБА_2 посилається як на підставу для закриття провадження у справі (т. 1, а. с. 113) , не є рішенням, зокрема, між тими самими сторонами про той самий предмет, оскільки:

відповідачем у вказаній справі було Управління Держгеокадастру у Бердичівському районі Житомирської області, а не Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, будь-які відомості про те, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області є правонаступником Управління Держгеокадастру у Бердичівському районі Житомирської області, матеріали справи не містять, а з ухвали від 26.04.2018 р. (т. 1, а. с. 91 92) вбачається, що Управління Держгеокадастру у Бердичівському районі Житомирської області ліквідовано;

предметом позову у зазначеній справі було визнання недійсним сервітуту, а не припинення дії сервітуту.

Таким чином набрання рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2016 р. у справі № 274/1906/16-ц законної сили не є підставою для закриття провадження у справі, яка розглядається, а тому Суд відмовляє у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 .

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 , Суд вказує таке.

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить припинити дію сервітуту "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв м, зареєстрованого 05.06.2012 р. в Державному земельному кадастрі на земельних ділянках кадастровий номер :01:026:0400 та :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак матеріали справа не містять будь-яких доказів, які б вказували, що на земельних ділянках кадастровий номер :01:026:0400 та :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 , в Державному земельному кадастрі 05.06.2012 р. зареєстровано сервітуту "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв м.

При цьому з витягу № НВ022 від 18.01.2021 р. з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у Державному земельному кадастрі щодо цієї земельної ділянки відомості про земельний сервітут "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв м відсутні (т. 2, а. с. 6 7).

Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0400 за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , у 2012 р. з метою її поділу останні замовили технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки площами 404 кв. м та 403 кв. м, у результаті поділу земельної ділянки було утворено дві земельні ділянки з визначенням 13.11.2012 р. кадастрових номерів :01:026:0432 та :01:026:0433, що встановлено постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.07.2017 р. та ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11.12.2017 р. у справі № 806/1608/17, які набрали законної сили.

Тобто земельну ділянку з кадастровим номером :01:026:0400 за адресою: АДРЕСА_1 , було поділено на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:026:0432 та :01:026:0433.

Згідно з абзацами першим та другим частини десятою статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок.

На підставі наведеного Суд приходить до висновку, що на момент постановлення ухвали сервітут "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв м у Державному земельному кадастрі на земельних ділянках кадастровий номер :01:026:0400 та :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований, а відтак його дія не може бути припинена, як це просить ОСОБА_1 у позовній заяві, що вказує на відсутність предмета спору.

Посилання представника ОСОБА_2 на те, що сервітут "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв м існує відповідно до умов договору купівлі-продажу від 03.06.2013 р., підтверджується змістом договору купівлі-продажу від 03.06.2013 р. (абзац п`ятий пункту 1.1, т. 1, а. с. 9), проте не має значення для вирішення питання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки спор стосується сервітуту, зареєстрованому у Державному земельному кадастрі на земельних ділянках кадастровий номер :01:026:0400 та :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 , а не сервітуту, який вказаний у договорі купівлі-продажу від 03.06.2013 р. та не зареєстрований у Державному земельному кадастрі.

Пунктом 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 255, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання представника ОСОБА_1 задовольнити.

2. Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

3. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Корбут

Повна ухвала складена 26.07.2022 р.