Справа № 674/835/22
Провадження № 2/674/360/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просила розірвати шлюб з ОСОБА_2 та стягнути аліменти на її користь на утримання дитини - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення до суду позову та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 23 жовтня 2020 року сторони перебувають у шлюбі, від спільного проживання мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги, розходження поглядів на сімейні цінності. Все це призвело до того, тривалий час разом не проживають. Крім того, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає. З огляду на викладене, позивачка просить її вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 26 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згідний.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що зроблено актовий запис №97, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , який знаходиться на утриманні позивачки.

Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу.

Щодо стягнення аліментів на малолітню дитину суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 р., що ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 р. та набула чинності для України 27.09.91 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що дитина прожиє разом з матір`ю, що не оспорюється відповідачем, згоди щодо порядку та розміру сплати аліментів на дитину між сторонами не досягнуто, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Суд враховує, що батьки мають нести рівну участь в утриманні дітей і повинні забезпечити достатній рівень життя. Таким чином, за відсутності доказів щодо непрацездатності відповідача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на дитину у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, відповідатиме їх інтересам, рівності сторін в їх обов`язку щодо утримання.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовна заява ОСОБА_1 подана до суду 19 липня 2022 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти.

При подачі до суду позову про розірвання шлюбу позивачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене вище, визнання ОСОБА_2 позову до початку розгляду справу по суті, суд вважає, що позивачці ОСОБА_1 із державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп.

Така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.133, 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір за розгляд позовної вимоги в частині стягнення аліментів слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 992 грн.40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 247, 263-265, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 105,110,112, 166, 180-184 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Шлюб укладений 23 жовтня 2020 року у Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що зроблено актовий запис №97, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 97 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Повернути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. сплаченого нею згідно із квитанцією № 0.0..1 від 19.07.2022 року на р/р UA0022655, , банк отримувача: ГУК у Хмельницькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ю. Е. Шафікова