С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1436/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

29 серпня 2022 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - адвокатаТищенко К.О.

представника Третьої особи-2 - адвоката Рибіцької Ю.Б.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, ОСОБА_5 .

ІІ. Описова частина

16 грудня 2015 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся в суд до Відповідачів з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

03 березня 2016 року Солом`янським районним судом м. Києва було постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» були задоволені.

На підставі поданої заяви про перегляд заочного рішення ухвалою суду від 31.08.2020 вказане рішення було скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Обгрунтовуючи свої вимоги, Позивач посилався на те, що відповідно до договору про іпотечний кредит №КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, який був укладений між ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 , останній був наданий кредит на придбання житла в сумі 500 000 гривень, терміном повернення до 22 листопада 2027 року зі сплатою 14,5 % річних.

В якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, 22.11.2007 року ЗАТ «Промінвестбанк» уклало іпотечний договір з ОСОБА_1 , предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір Кредитного портфелю про передачу прав за кредитними договорами та договорами забезпечення. В тому числі відбулося відступлення Позивачу Права вимоги за кредитним договором № КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, який був укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 .

Позивач зазначив, що ПАТ «Промінвестбанк» виконав свої зобов`язання у повному обсязі здійснивши видачу кредитних коштів.

В свою чергу, ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання визначені кредитним договором КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, у зв`язку з чим станом на 14 жовтня 2015 року мала прострочену заборгованість в сумі 906 820,40 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом - 465 458 гривень;

- заборгованість за відсотками - 441 362,40 гривень.

На момент подачі позову заборгованість не була погашена.

15 вересня 2020 року до суду надійшов відзив Відповідачки-1 ОСОБА_1 , яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітнього сина ОСОБА_2 , в якому вони виклала свої заперечення щодо заявлених вимог. Зокрема, Відповідачка-1 зазначила, що Позивачем пропущено строк позовної давності стосовно вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки ще рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2011 були задоволені вимоги АТ «Промінвестбанк» про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №КС-202/07 від 22.11.2007, а тому строк виконання зобов`язання за вказаним договором був змінений одноособово кредитором, і три роки з дня початку прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту в повному обсязі минули до дня пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, Відповідачка зазначила, що Позивач необгрунтовано продовжував нараховувати проценти за користування кредитними коштами вже після ухвалення зазначеного рішення суду від 14.06.2011.

Відповідачка також звернула увагу суду на те, що на сьогодні в квартирі проживає і її неповнолітній син ОСОБА_6 , 2011 року народження, який має інвалідність, ця квартира є його єдиним житлом, і у випадку виселення з неї його права будуть порушені.

29 березня 2021 року подала заяву про вступ у справу і була допущена як третя особа у справі на стороні Позивача ОСОБА_5 , яка зазначила, що на стадії виконання заочного рішення в даній справі від 03.03.2016, який було задоволено позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», нею з прилюдних торгів було придбано квартиру АДРЕСА_2 , і тому саме вона на сьогодні є власником зазначеної квартири.

У поясненнях на позов представник ОСОБА_5 зазначила, що Відповідачка-1 не виконувала умов кредитного договору, чого не заперечує. Крім того, звернула увагу суду на п.6.9 Договору про іпотечний кредит№КС-202/07 від 22.11.2007, згідно з яким Сторони погодили збільшення строку позовної давності до 10 років, у зв`язку з чим саме такий строк позовної давності застосовується і до вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, як до додаткових вимоги до вимог про стягнення заборгованості. У поясненнях також зазначено, що малолітній ОСОБА_1 , як і інші Відповідачі, був зареєстрований в квартирі вже після укладення договору іпотеки всупереч зобов`язанням взятим на себе Відповідачкою-1.

Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що сторонами був збільшений строк позовної давності до 10 років щодо вимог по стягнення заборгованості за кредитом, а тому цей строк застосовується і до вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відтак, строк позовної давності не пропущений, заборгованість не погашена, а тому, на думку Позивача, є всі підстави для задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Інші Відповідачі до суду не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник Третьої особи-2 позов підтримала.

Третя особа-1 - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної державної адміністрації у судове засіданні не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Направила до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення прав малолітньої дитини, та слухати справу за відсутності її представника.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні у справі документи, суд встановив наступні обставини.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Судом встановлено, 22 листопада 2007 року між ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №КС-202/07, відповідно до умов якого останній був наданий кредит на придбання житла в сумі 500 000 гривень терміном повернення до 22 листопада 2027 року зі сплатою 14,5 % річних (Том 1, а.с. 5-8).

Відповідно до п.2.4 Договору погашення кредиту здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток №1), який є невід`ємною частиною Договору (а.с. 8-10).

В якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, 22.11.2007 року ЗАТ «Промінвестбанк» уклало іпотечний договір з ОСОБА_1 , предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір Кредитного портфелю про передачу прав за кредитними договорами та договорами забезпечення. В тому числі відбулося відступлення Позивачу Права вимоги за кредитним договором № КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, який був укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до розділу № 4 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках:

-якщо у момент настання строку виконання Іпотекодавцем зобов`язання передбачених Договором кредиту з усіма додатками до нього вони не будуть виконані повністю або частково;

-незалежно від настання строку виконання Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за договором кредиту з усіма додатками до нього - при настанні будь-якого з випадків, вказаних у п.2.1 Іпотечного договору.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів.

Встановлено, що Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ «Промінвестбанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , і заочним рішенням вказаного суду від 14 червня 2011 року вимоги банку були задоволені, стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором в розмірі 598708,02 гривень.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Між тим, звертаючись до суду у грудні 2015 року із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначило, що за його розрахунком кошти від реалізації предмету іпотеки мали б бути спрямовані на погашення заборгованості станом на 14.10.2015. Тобто згідно з розрахунком заборгованості Позичальника за кредитним договором №КС-202/07 від 22.11.2007 проценти за користування кредитом продовжували нараховуватися і після ухвалення рішення від 14.06.2011.

Здійснення такого нарахування після зміни строку дострокового виконання зобов`язання, є такими, що суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду про правильне застосування норм права, викладеними у постанові від 28 березня 2018 року №1410цс18 при розгляді справи №444/9519/12.

Так Великою Палатою визначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

Тому нарахування Позивачем додаткових сум процентів на прострочену заборгованість, та включення їх до суми зобов`язання, яке має бути погашене за рахунок предмету іпотеки є таким, що суперечать змісту захисту порушеного права.

Відтак, ТОВ «Кредитні ініціативи» має право на погашення кредитної заборгованості лише в межах тієї заборгованості, що була визначена судом при ухвалені рішення 14 червня 2011 року та сум, нарахованих у якості відповідальності боржника за прострочення ним грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК (такі вимоги не заявлені).

Тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині суми, яка підлягає погашенню за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема в тій частині, яка перевищує розмір заборгованості, визначений рішенням суду від 14.06.2011 - 598708,02 гривень.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Законом України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Виходячи з наведеного суд вважає, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтується на законі.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Встановлено, що пунктом 6.9 Договору про іпотечний кредит №КС-202/07 від 22.11.2007 Сторони погодили, що будь-які протиріччя, що можуть виникнути між Сторонами при виконанні цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. При цьому строк позовної давності встановлюється тривалістю у 10 років.

В той же час, Іпотечний договір від 22.11.2007, укладений між ЗАТ «Промінвестбанк» з ОСОБА_1 умов про збільшення позовної давності не містить.

Суд не погоджується з позицією Позивача та Третьої особи щодо поширення збільшеного строку позовної давності, встановленого кредитним договором, на відносини з його забезпечення іпотекою.

Суд звертає увагу на те, що стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки є самостійними окремими способами захисту прав Кредитора, а тому збільшення строку позовної давності для застосування одного способу захисту (стягнення заборгованості) не може свідчити про автоматичне збільшення строку позовної давності для реалізації іншого (звернення стягнення на предмет іпотеки).

Кредитор використав своє право, визначене в ч. 2 ст. 1050 ЦК України та достроково вимагав повернення відповідачем всієї суми кредиту за кредитним договором, Таким чином, перебіг строку позовної давності розпочався в 2011 році та закінчився в 2014 році.

Як вбачається з штампу на позовній заяві, така датована 16 грудня 2015 року, отже Позивачем було пропущено трьохрічний строк позовної давності для вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

З огляду на викладене вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №КС-202/07 в сумі 598708,02 гривень, задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском Позивачем строку позовної давності.

Вимоги про виселення без надання іншого житла Відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 є похідними від вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому у їх задоволенні також слід відмовити.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 37 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відмовити.

2.Судові витрати покласти на Позивача.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», адреса: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21; ;

Відповідач-1: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-2: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач-3: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач-4: ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: відомості відсутні;

Третя особа-1: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, адреса: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 41, кв. 41, ;

Третя особа-2: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: