справа № 2-420/11
провадження № 6/361/2/22
УХВАЛА

Іменем України

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Зазимко А.Ю., Лебідя В.Ю., Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство "Дельта Банк", Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (далі - ТОВ "ФК "Вектор Плюс" або Товариство) звернулося до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача Акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - АТ "Дельта Банк" або Банк) на його правонаступника ТОВ "ФК "Вектор Плюс" у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 із виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-420/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 24 березня 2008 року в розмірі 73046 доларів США 15 центів, що за курсом Національного банку України станом на 15 жовтня 2010 року становить 577707 грн. 40 коп., та судові витрати в розмірі 1820 грн., посилаючись на те, що 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" і АТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами та АТ "Дельта Банк" набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 . На виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ ДВС) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 із виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-420/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" суми заборгованості за кредитним договором.

31 травня 2019 року між ПАТ "Дельта Банк" і ТОВ "ФК "Вектор Плюс" укладено договір № 1463/К про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 24 березня 2008 року, який забезпечений договором іпотеки № 80342, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" і ОСОБА_1 , за умовами договору про відступлення ТОВ "ФК "Вектор Плюс" набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

Представник заявника ТОВ "ФК "Вектор Плюс" адвокат Ковалевський Є.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без його участі, заяву про заміну сторону просив задовольнити.

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , її представники адвокат Беженцев Ф.В. та адвокат Головненко Д.О. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути заяву про заміну сторони за їхньої відсутності.

Також представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Беженцев Ф.В. подав до суду заперечення на заяву про заміну сторони, у яких, зокрема, зазначав, що про укладення договору купівлі-продажу прав вимоги ОСОБА_1 відомо нічого не було. Вона не визнає суми кредитної заборгованості, а також заперечує проти наявності у заявника права вимоги та стягнення з неї такої заборгованості.

Крім того, надані заявником ТОВ "ФК "Вектор Плюс" документи не можуть бути належним доказом правонаступництва, оскільки договір № 1463/К про відступлення прав вимоги від 31 травня 2019 року посвідчений не належним чином та наданий не в повному обсязі; відсутні докази виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі надходження коштів про оплату придбаних прав вимоги; відсутні також докази передання ТОВ"ФК "Вектор Плюс" усієї документації стосовно укладення та виконання договору про надання споживчого кредиту від 21 березня 2008 року і договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 08 грудня 2011 року; докази повідомлення належним чином ОСОБА_1 про укладення договору про відступлення права вимоги № 1463/К від 31 травня 2019 року теж відсутні. Просив суд у задоволенні заяви відмовити.

Заінтересовані особи АТ "Дельта Банк" та Відділ ДВС у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялося належним чином, про причини неявки суд вони повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2011 року, ухваленим у цивільній справі № 2-420/11, із ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" було стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 березня 2008 року в розмірі 73046 доларів США 15 центів, що за курсом Національного банку України станом на 15 жовтня 2010 року становить 577707 грн. 40 коп., та судові витрати в розмірі 1820 грн.

02 жовтня 2012 року судом у вказаній вище цивільній справі було направлено позивачу ПАТ "УкрСиббанк" виконавчий лист.

08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" і ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема, за кредитним договором № 0 від 24 березня 2008 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" і ОСОБА_1 та договором іпотеки, що підтверджується додатком № 1.

31 травня 2019 року між ПАТ "Дельта Банк" і ТОВ "ФК "Вектор Плюс" був укладений договір № 1463/К відступлення прав вимоги, за умовами якого право вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 24 березня 2008 року та договором іпотеки № 80342 перейшло до ТОВ "ФК "Вектор Плюс", що підтверджується додатком № 1 до вказаного договору № 1463/К, платіжним дорученням № 76 від 28 травня 2019 року.

Із Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження за № НОМЕР_1, у якому стягувачем є АТ "Дельта Банк", боржником - ОСОБА_1 .

Також із матеріалів справи видно, що 02 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_1 зверталася до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення суду від 16 червня 2011 року, ухваленого у цивільній справі № 2-420/11, ухвалою суду від 18 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення суду залишено без задоволення.

Під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду ухвалою суду від 29 березня 2021 року до участі у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду було залучено правонаступника позивача ПАТ "УкрСиббанк" - ТОВ "ФК "Вектор Плюс".

За змістом положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожному гарантовано право на звернення до суду, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду (справа "Горнсбі проти Греції", рішення від 19 березня 1997 року, п. 40).

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства.

У ч. 1 ст. 1291 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень.

У ч. ч. 1, 2 ст. 15 цього ж Закону встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, та її заміна новим кредитором (правонаступником).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи те, що за умовами договору № 1463/К про відступлення права вимоги від 31 травня 2019 року заявник ТОВ "ФК "Вектор Плюс" набуло права вимоги стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 від 24 березня 2008 року, наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 цієї заборгованості, суд дійшов висновку, що заява Товариства про заміну сторони стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 259, 260, 263, 442, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" () у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 2-420/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.