Справа № 214/4798/19
2-о/214/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Перог Р.О., Джемерчук О.В., Собченко Н.А.,

за участю:

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представників відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Т.О., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1970 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 1999 році шлюб між ними був розірваний з формальних підстав, але фактично вони продовжували проживати однією сім`єю та вести спільне господарство. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому за життя майно. Так, позивач будучи спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину так як проживала та продовжує проживати у належній їм квартирі, здійснює управління спадковим майном. Проте, на її звернення до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Т.О., з метою оформити її право на спадщину, що залишилась після смерті чоловіка, - їй було відмовлено та роз`яснено право звернутись до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем, оскільки у неї відсутні документи, що підтверджують її належність до кола спадкоємців.

Позивач та її представник у судових засіданнях підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов.

Відповідач та її представники у судових засіданнях заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, матеріали справи містять відзив на позовну заяву, наданий представником відповідача адвокатом Терновською О.А. Так, згідно наданого відзиву, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач мала доступ до квартири ОСОБА_6 , так як за домовленістю з ОСОБА_6 за грошові кошти готувала йому їжу та прибирала у квартирі, а проживав він при цьому один.

В свою чергу представник позивача адвокат Страх В.О. надав до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, позаяк позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_6 та фактично прийняла спадщину після його смерті. Разом з тим, звернуто увагу суду на те, що до позовної заяви додані докази, які підтверджують кожну обставину викладену позивачем у позові.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, але надала до суду копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 та письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаною в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача та померлого ОСОБА_6 з 1974 року та, що з того часу позивач та ОСОБА_6 проживали однією сім`єю, вона навіть не знала, що вони розривали шлюб. Зазначила, що їхні діти дружили та вона бувала у них в гостях тому все знає.

Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона є сестрою позивача, ОСОБА_6 знала з 1970 року - він був чоловіком її сестри та вона не знала, що вони розривали шлюб. Зазначила, що вона постійно спілкувалась із сестрою та її чоловіком, знає, що вони проживали однією сім`єю як чоловік та жінка до моменту смерті ОСОБА_6 , вели спільний побут, проводили разом дні народження, разом святкували свята, тобто таким чином вона стверджує, що це була сім`я. Знає, що в 2017 році сестра з чоловіком зробили ремонт у квартирі. Окрім того, коли брат померлого ОСОБА_6 хворів з 2013 року сестра з чоловіком доглядали його, потім коли він помер, ховали його разом та встановлювали йому пам`янтик. Знає, що у сестри з ОСОБА_6 був договір харчувались вони за гроші ОСОБА_6 , а комунальні послуги сплачували за рахунок коштів позивача.

Свідок ОСОБА_9 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що позивач це його тітка, а ОСОБА_6 його дядько, що на його пам`яті вони завжди проживали разом, святкували всі свята, щоб вони розривали шлюб він не знав, зауважив при цьому, що у нього навіть не виникало сумнівів, що позивач та ОСОБА_6 не чоловік та дружина. Він був часто у них у гостях, тому все знає.

Свідок ОСОБА_10 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що позивача він не знає, відповідач це його дружина, яка є двоюрідною онукою ОСОБА_6 , знає, що ОСОБА_6 проживав один, позаяк він приїздив до нього завжди сам, щодо будь-якої жінки, яка б проживала разом з ОСОБА_6 , останній нічого не розповідав. Зазначив, що приїздив ОСОБА_6 до них десь двічі на рік, при цьому він з дружиною до ОСОБА_6 не приїздив, вони проживають у м. Дніпро. ОСОБА_6 розповідав їм, що проживає сам, де саме він проживав у м. Кривий Ріг свідок не знає.

Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що вона є жінкою брата ОСОБА_6 , ОСОБА_6 вона знає, знає, що відносини між позивачем та ОСОБА_6 були погані, він поживав сам, матеріально він підтримував позивача, вона приходила до нього та допомагала йому, все це вона знає зі слів ОСОБА_6 . Зазначила, що вона з чоловіком приїздила до ОСОБА_6 та бачила там позивача, але позивач на ніч у ОСОБА_6 не залишалась, вона це знає, оскільки вони приїздили з ночівлею, при цьому вони були у ОСОБА_6 вдома десь 3 рази.

Заслухавши пояснення сторін у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.22).

Як убачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_6 заповіт не складав. Спадщина, яка відкрилась після його смерті складається з нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також рухомого майна - автомобілю.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Так, позивач, будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , звернулась із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Т.О., на що отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність встановленого факту проживання з померлим однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Нотаріусом роз`яснено право позивача звернутись до суду для встановлення факту її проживання із спадкодавцем, оскільки у неї відсутні документи, що підтверджують її належність до кола спадкоємців (а.с.28).

Іншим спадкоємцем померлого ОСОБА_6 є відповідач у справі - ОСОБА_3 - онука ОСОБА_12 , який був рідним братом покійного ОСОБА_6 (а.с.130-134), яка також звернулась із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Т.О. та яка є спадкоємцем п`ятої черги, тобто одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Судом установлено, що з 15 серпня 1970 року позивач та спадкодавець ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 грудня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.23). У період зареєстрованого шлюбу вони набули у власність квартиру АДРЕСА_2 , де і проживали по момент смерті ОСОБА_6 (а.с.8,24,145).

Так, факт проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а також більше п`яти років до часу відкриття спадщини підтверджується доказами, добутими в судовому засіданні, а саме довідкою, виданою головою житлово-будівельного кооперативу «Рассвет» №15 від 02.05.2019 року, де зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали разом та вели спільне господарство з 1974 року і по дату смерті ОСОБА_6 ; документами щодо набуття у власність як за час шлюбу, так і після його розірвання квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , за які комунальні платежі на протязі тривалого часу та за життя ОСОБА_6 сплачувала позивач - ОСОБА_1 , що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями, а також долученими до матеріалів справи світлинами (фотокартками) позивача та за життя ОСОБА_6 (а.с.7,8,24-25,30-33,35-101).

Також факт проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а також більше п`яти років до часу відкриття спадщини підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, які, зокрема, пояснили суду, що знають родину позивача та померлого ОСОБА_6 тривалий час, зазначили їх постійне місце проживання - квартира АДРЕСА_2 , де і помер ОСОБА_6 , що вони відвідували їх місце проживання, бачили родину спільно під час побуту, в тому числі і останні п`ять років до смерті ОСОБА_6 , спільних прогулянок, свят, мали спільних знайомих, підтвердили спілкування сторін між собою, ведення ними спільних витрат, спільного бюджету, харчування, купівлю майна для користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту, надання взаємної допомоги, наявність інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому суд зазначає, що критично ставиться до показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , позаяк такі пояснили суду, зокрема, що декілька разів бачили ОСОБА_6 , коли той приїздив до м. Дніпро, за адресою місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 свідок ОСОБА_10 взагалі не був, а свідок ОСОБА_11 була 3 рази, спільного побуту не бачили, про розірвання сімейних відносин їм відомо лише зі слів ОСОБА_6 , з ОСОБА_1 свідок ОСОБА_10 особисто не знайомий.

На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 23, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 20 грудня 1990 року до 20 листопада 2018 року, тобто більше п`яти років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 384 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через цей суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Попов.

Повне рішення виготовлено 01 серпня 2022 року.