Номер провадження 2/243/672/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю: секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні за допомогою єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області

вимоги позивача: про визнання недоотриманої пенсії спадковим майном та стягнення невиплаченої частки недоотриманої пенсії,

учасники справи: не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

17 грудня 2021 адвокат Берзінь С.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання недоотриманої пенсії спадковим майном та стягнення невиплаченої частки недоотриманої пенсії.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті матері, позивач прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги .

07.04.2021 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Меркуловим П.Ю. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 123 532 грн. 46 коп., яка належала померлій ОСОБА_2 .

Вказаний розмір недоотриманої пенсії був визначений нотаріусом на підставі відповіді УПФУ у м. Краматорську Донецької області № 0531-03-5/7172 від 08.09.2020 року.

29 вересня 2021 року на картковий рахунок позивача надійшли від відповідача кошти, а саме недоотримана пенсія ОСОБА_2 в сумі 102 090 грн. 76 коп., тобто лише частина коштів згідно свідоцтва про право на спадщину за законом.

Тобто різниця між сумою недоотриманої пенсії, зазначеної у свідоцтві та сумою, що була виплачена позивачеві, становить 21 441 грн. 70 коп.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Посилаючись на порушення прав позивача, представник позивача просить визнати спадковим майном ОСОБА_1 невиплачену частку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 21 441 грн. 70 коп. та стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 невиплачену частку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 21 441 грн. 70 коп. та понесені судові витрати.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що враховуючи вимоги ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

У зв`язку з чим залишок недоотриманої пенсії станом на 04.07.2021 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 було розраховано за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно, тобто з 06.04.2018 року по 31.07.2020 року та склав 102 090 грн. 76 коп. Вказану суму було виплачено позивачці через установу банку.

З урахуванням наведеного, зазначаючи, що на теперішній час недоотримана ОСОБА_2 пенсія відсутня, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим у відзиві відповідачем зазначено, що на запит нотаріуса була надана відповідь про те, що сума недоотриманої пенсії за ОСОБА_2 складає 123 532 грн. 46 коп.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача адвокат Берзінь С.Л. не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та за відсутності позивачки. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.12.2021 року відкрито провадження у праві, призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.01.2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.09.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років.

Відповідно до відомостей УПФУ в м. Краматорську Донецької області від 08.09.2020 року, наданих на запит приватного нотаріуса залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - становить 123 532 грн. 46 коп.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2021 року, виданого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Меркуловим П.Ю. - спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з залишку недоотриманої пенсії у сумі 123 532 грн. 46 коп.

Згідно виписки по картковому рахунку позивачки ОСОБА_1 відповідач перерахував їй суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в розмірі 102 090 грн. 76 коп.

V. Оцінка суду.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які

належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю:

а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним участині другій статті 36 цього Закону, які знаходилисяна йогоутриманні, незалежно відтого, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Під час судового розгляду достоврно встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, за змістом якого до неї перейшло право власності на недоотриману пенсію у сумі 123 532 грн. 46 коп. Разом з тим позивачці було виплачено недоотриману пенсію після померлої матері лише у сумі 102 090 грн. 00 грн.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину позивача підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане на її ім`я та не є предметом спору в дійсній справі. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Відповідачем не надано належних доказів недійсності свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане на ім`я позивача, тому, в цій частині заперечення відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Також суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки суму невиплаченої частини недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину у розмірі 21 441 грн. 70 коп. (123 532 грн. 46 коп. 102 090 грн. 76 коп.).

Заперечення відповідача викладені у відзиві не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачкою при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., а тому з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачкою надано суду: договір про надання професійної правової допомоги від 14.12.2021 року, акт наданих послуг про надання професійної правової допомоги від 14.12.2021 року з описом наданої професійної правничої допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та квитанцію до прибуткового ордера № б/н від 14.12.2021 року на суму 4000 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Аналізуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки суми понесених витрат по оплаті правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.321, 1216-1218, 1227 ЦК України, ст.ст. 4,76-81, 137, 141, 258,259,264,265,268 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання недоотриманої пенсії спадковим майном та стягнення невиплаченої частки недоотриманої пенсії - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , невиплачену частку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 21 441 (двадцять одна тисяча чотириста сорок одна) грн. 70 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. та по оплаті професійної правничої допомоги в сумі 4000 грн. 00 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко