Справа № 523/3299/22
Провадження №2/523/3058/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить виселити останнього з належної позивачу нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , є власником Ѕ частини нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2015 року по цивільній справі №522/4298/15-ц, вищевказаним будівлям встановлено статус гуртожитку. Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2017 року, у справі № 522/3699/17-ц, встановлено факт того, що жиле літнього типу приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1709,5 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1721,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1721,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з будівлею кафе за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 961,4 кв. м (реєстраційний номер майна 16276573), разом з нежилою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 914,6 кв. м. (реєстраційний номер майна 16281169), разом з нежитловими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2926,1 кв. м (реєстраційний номер майна 11309881) є гуртожитком, за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.06.2015 року. Встановлено факт того, що жиле приміщення літнього типу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 530,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) разом з нежилими будівлями водної станції за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1505,2 кв. м (реєстраційний номер майна 7387378) є гуртожитком, за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.06.2015 року. Встановлено факт того, що нежитлова будівля, адміністративно - культурного центру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1198,4 кв. м (реєстраційний номер майна 12721374) є гуртожитком, за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.06.2015 р. Позивач вказує про те, що рішеннями суду у справах № 522/4298/15-ц та № 522/3699/17-ц, які набрали законної сили, вже було встановлено, що об`єкти нерухомості, які є власністю позивача мають статус гуртожитків. Однак, Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 року, по справі №420/13970/20, статус гуртожитків вищевказаної нерухомості не підтверджено та збільшено суму податків на нерухомість. 25.12.2021 року позивач ОСОБА_1 надав мешканцям гуртожитку повідомлення про необхідність сплати за користування приміщенням не як за гуртожиток, а як за жиле приміщення, у зв`язку з чим плата за проживання з 01.03.2022 року буде складати 7 000 грн. У разі незгоди, позивач вимагав від мешканців виселитися з належних йому приміщень в строк до 01.03.2022 року. 17.02.2022 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про відмову сплачувати 7 000 грн. та відмовився виселятися з приміщення. Враховуюче те, що відповідач використовує приміщення не за призначенням, а саме використовує його як гуртожиток, а даний об`єкт не має цього статусу та відмовляється брати участь у витратах по утриманню нерухомості, позивач, посилаючись на статті 116,157 ЖК України, просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою судді від 20.05.2022р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

26.07.2022р. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому ОСОБА_2 , просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що він дійсно відмовився оплачувати збільшений ОСОБА_1 розмір оплати не як за гуртожиток.

Ухвалою суду від 17.08.2022р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Його представник адвокат Хайнак В.Д. направив до суду з заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

Неявка сторін по справі не є перешкодою для вирішення виниклого спору.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17383964 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2007 року, реєстровий №5350, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 476/5000 нежилих будівель водної станції за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17383357 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2007 року, реєстровий №5362, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 476/5000 нежилих будівель водної станції за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17384317 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2007 року, реєстровий №5356, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 476/5000 нежилих будівель водної станції за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17383527 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2007 року, реєстровий №5368, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 476/5000 нежилих будівель водної станції за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17383762 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2007 року, реєстровий №5344, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 476/5000 нежилих будівель водної станції за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17384458 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2007 року, реєстровий №5024, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником Ѕ частини будівлі кафе за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17383009 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2007 року, реєстровий №5012, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 1/8 частин нежитлової будівлі, адміністративно-культурного центру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17382377 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2007 року, реєстровий №4998, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 1/8 частин нежитлової будівлі, адміністративно-культурного центру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17382526 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2007 року, реєстровий №4992, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 1/8 частин нежитлової будівлі, адміністративно-культурного центру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17382899 від 16.01.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2007 року, реєстровий №5018, посвідченого приватним нотаріусом Куценко В.Д., ОСОБА_1 є власником 1/8 частин нежитлової будівлі, адміністративно-культурного центру за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, в обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 надано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2017року, яким встановлено факт того, що жиле літнього типу приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1709,5 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1721,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1721,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з будівлею кафе за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 961,4 кв. м (реєстраційний номер майна 16276573), разом з нежилою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 914,6 кв. м. (реєстраційний номер майна 16281169), разом з нежитловими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2926,1 кв. м (реєстраційний номер майна 11309881) є гуртожитком, за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.06.2015 року. Встановлено факт того, що жиле приміщення літнього типу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 530,3 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) разом з нежилими будівлями водної станції за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1505,2 кв. м (реєстраційний номер майна 7387378) є гуртожитком, за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.06.2015 року. Встановлено факт того, що нежитлова будівля, адміністративно - культурного центру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1198,4 кв. м (реєстраційний номер майна 12721374) є гуртожитком, за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.06.2015 р. Рішення набрало законної сили 14.03.2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 11.11.2020 року. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 11.11.2020 року в частині 6251,16 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року по справі № 420/13970/20, змінено, виклавши третій абзац його резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 11.11.2020 року в частині 1544,02 грн.». В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року по справі № 420/13970/20 залишено без змін.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до ч.4 ст.4 ЖК України, до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Відповідно до ст.6 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.50 ЖК України, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам.

Відповідно до ст.127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради.

Відповідно до ст.132 ЖК України, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Надаване громадянам у зв`язку з виселенням з гуртожитку інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу. Осіб, які проживають у гуртожитках, виселяються також у разі знесення будинку або переобладнання будинку (жилого приміщення) в нежилий, а також якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом. При цьому виселюваним надається інша жила площа в гуртожитку або інше жиле приміщення.

Відповідно до ст.131 ЖК України, Примірне положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства. Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими об`єднаннями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні.

Судом не встановлено та матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження переведення вказаних об`єктів нерухомого майна за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, за відповідними номерами, із нежитлових приміщень в статус гуртожитків.

З матеріалів справи вбачається про те, що вищенаведені об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу на праві приватної власності, не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як житлові об`єкти нерухомого майна - гуртожиток(-и), які належать позивачу на праві приватної власності.

За твердженням ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 проживає в належній позивачу нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданої відповідачем заяви від 17.02.2022 року, він відмовився виселятися з приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що в нього не має іншого житла.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Відповідно до діючого законодавства, виселення проводиться тільки з житлових приміщень на підставах і в спосіб встановленому Житловим Кодексом України.

Виселення з нежитлового приміщення на підставі Житлового кодексу України, зокрема на підставі ст.116,157 ЖК України, не передбачено законом, отже судом встановлено про те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав, оскільки відповідно до ст.2 ЖК України завданнями житлового законодавства України є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на встановлення факту використання нежитлового приміщення, як гуртожитку, оскільки це не змінює природу правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.82 ЦПК України, посилання позивача на преюдиціальність, а саме обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач ОСОБА_2 не приймав участь при розгляді цих справ, отже вони не мають преюдиціального значення при розгляді цієї справи.

Аналізуючи зазначені норми права, слід дійти до висновку про те, що приміщення, з яких позивач просить виселити відповідача не мають статусу житлового фонду (гуртожитку), а виселення з нежитлового приміщення на підставі Житлового кодексу України не передбачено законом, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,206,259,263-265,268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 жовтня 2022р.

Суддя