Єдиний унікальний номер судової справи 225/5291/15-ц
Номер провадження 4-с/225/11/2022
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

іменем України

04 жовтня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Федорцової І.С.,

представника скаржника Кулібаби М.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою представника скаржника Кулібаби Михайла Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Байрамова Ірина Миколаївна, Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника адвокат Кулібаба М.І. звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування якої зазначив, що державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Байрамовою І.М. здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 2/225/2270/2015 виданого 10.03.2016 року Дзержинським міським судом Донецької області, де боржником являється ОСОБА_1 . 31.08.2022 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника. Серед інших рахунків державним виконавцем накладено арешт на рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», який використовується як рахунок для перерахування на нього роботодавцями заробітної плати ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується довідкою від 01.09.2022 року виданою банком та випискою по банківському рахунку від 13.09.2022 року. Залишок коштів в сумі 86367,23 грн., які містяться в даний час на рахунку це все кошти, які надійшли як заробітна плата. Виконавець за постановою від 31.08.2022 року наклав арешт на всі кошти, які містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», який використовується як рахунок для перерахування на нього роботодавцями заробітної плати боржника, а мав право накласти арешт лише на суму 20 % від заробітної плати, а саме 17273,45 грн. Відповідно на частину коштів в сумі 69093,78 грн. арешт накладений неправомірно та безпідставно.

02.09.2022 року боржником до органу виконавчої служби подана заява, в якій боржник просив скасувати арешт з коштів, які містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», оскільки кошти які там містяться це її заробітна плата. 07.09.2022 року Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надана відповідь № 36968/19.12-14/2 відмовлено в знятті арешту з рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Скаржник вважає, що такими діями державний виконавець поставив боржника в скрутне становище, оскільки арештував всі кошти, які були в боржника до останньої копійки. Кошти заблоковані, боржник не може розрахуватись ні за продукти в магазині, ні за ліки в аптеці, ні за проїзд в транспорті.

Просив зобов`язати державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Байрамову Ірину Миколаївну скасувати арешт з грошових коштів в сумі 69093,78 грн., які розміщені на рахунку боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк».

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з підстав викладених у ній.

Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Байрамова І.М. в судове засідання не з`явилася, просила скаргу розглянути у її відсутність, проти задоволення скарги заперечує, посилаючись на те, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти боржника, крім рахунків із спеціальним режимом користування, інших рахунків звернення стягнення на яких заборонено законом. Підставою для зняття такого арешту є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим користування та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга ? третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині другій статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У частинах першій, третій статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків (стаття 70 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) викладений висновок, що "стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження". Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження"). Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Подільськомувідділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження виконання виконавчого листа № 2/225/2270/2015 виданого 10.03.2016 року Дзержинським міським судом Донецької області, де боржником є ОСОБА_1 (ВП №60455078).

В рамках виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем був здійснений запит до банківських установ, зокрема АТ КБ «Приватбанк» про надання інформації стосовно наявно та/або стану рахунків ОСОБА_1 .

На запит державного виконавця надійшла відповідь про наявність у ОСОБА_1 актуальних рахунків, відкритих в АТ КБ «Приватбанк».

31.08.2022 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника. Серед інших рахунків державним виконавцем накладено арешт на рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк»

Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 Провадження № 14-218цс21 вказано, що "встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань. Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується. При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе. Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів".

Судом встановлено, що на вказаний рахунок в АТ КБ «Приватбанк», відкритий на ім`я ОСОБА_1 зараховується заробітна плата, про що свідчить довідка АТ КБ «Приватбанк» від 01.09.2022 року та виписка по банківському рахунку від 13.09.2022 року.

ОСОБА_1 зверталася до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 02.09.2022 про скасування постанови про арешт коштів на цьому рахунку, на який зараховується заробітна плата із документальним підтвердженням, що кошти на цьому рахунку є заробітною платою.

Проте, начальником Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було скеровано листа на адресу ОСОБА_1 від 07.09.2022 року про відсутність підстав для знаття арешту з коштів боржника.

Суд враховує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України), зокрема шляхом встановлення законом граничних розмірів відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника залежно від видів стягнення (стаття 70 Закону України "Про виконавче провадження"), тому звернення стягнення та накладення арешту на заробітну плату понад такі розміри заборонено законом, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у тому числі на підставі повідомлення боржника.

Крім того, Верховною Радою України 15 березня 2022 року було прийнято Закон України Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), який набрав чинності 26 березня 2022 року. Вказаним Законом, зокрема, передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: 1) припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що скарга в частині зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату в сумі 69093,78 грн., які розміщені на рахунку боржника ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Оскільки суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, тому вимога про зобов`язання державного виконавця скасувати арешт коштів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника скаржника - адвоката Кулібаби Михайла Івановича ( АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Байрамова Ірина Миколаївна (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Преображенська, буд.2), Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» (040053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.17) на дії державного виконавця задовольнити частково.

Зняти арешт з коштів, що складають заробітну плату в сумі 69093,78 грн. (шістдесят дев`ять тисяч дев`яносто три грн. 78 коп.), які розміщені на рахунку боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» накладений на підставі постанови державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Байрамової Ірини Миколаївни від 31.08.2022 в рамках виконавчого провадження №60455078.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В. Челюбєєв