Справа № 932/4856/21
Провадження № 2/204/981/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представників позивача ОСОБА_2

за участю відповідачки ОСОБА_3

за участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

В серпні 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 заперечували проти прийняття зустрічної позовної заяви, оскільки вона була подана з пропуском строку. Також, вказали, що позовну заяву було подано ще в серпні 2021 року до Бубушкінського районного суду м. Дніпропетровська, тобто, більше року тому назад. Незважаючи на те, що потім позов було передано на розгляд Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, і лише 11.01.2022 року цим судом було відкрито провадження по даній справі № 932/4856/21, однак відповідачка та її представник - адвокат Шерекіна А.О. - не могли про це не знати, оскільки, як зазначає сама представник відповідачки, нею було укладено договір зі ОСОБА_3 та виписано ордер на участь у даній справі ще 16.11.2021 року. Тобто, в листопаді 2021 року відповідачка знала про звернення позивача до суду з позовом, і вона після цього одразу ж уклала угоду з адвокатом, який представляє інтереси відповідачки. Отже, ще тоді, без запровадження в нашій країні воєнного стану, використовуючи своє право на звернення до суду з зустрічним позовом, чи з окремим позовом, відповідачка цього права разом зі своїм представником не використали.

Відповідачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили прийняти зустрічну позовну заяву та об`єднати її в одне провадження з первісною позовною заявою. В обґрунтування вказали, що в травні відповідачка народила, та певний час у неї не було можливості сплати судовий збір за подання зустрічної позовної заяви, оскільки вона малозабезпечена особа.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в об`єднанні в одне провадження первісного позову з зустрічним позовом, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачкою було подано відзив на позовну заяву - 30 травня 2022 року, тоді як представник останньої ознайомилась із матеріалами справи 14 лютого 2022 року, а зустріни позов був поданий до суду тільки у серпні 2022 року.

За таких обставин, зустрічний позов подано відповідачкою з пропуском, встановленого ч.1 ст. 193 ЦПК України, строку.

Суд констатує, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, зважаючи на вищевикладене, вважаю, що відсутні правові підстави для прийняття зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Разом з тим, суд роз`ясняє, що відмова у прийнятті зустрічного позову не позбавляє ОСОБА_3 права пред`явити позов із такими вимогами у загальному порядку, отже її права можуть бути захищені у інший спосіб, тобто шляхом пред`явлення позову в загальному порядку.

Відтак, відмову в прийнятті зустрічного позову та його повернення не можна вважати обмеженням доступу до правосуддя в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 44, 49, 126, 193, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що вона має право звернутися до суду з даними вимогами в загальному порядку, передбаченому чинним ЦПК України.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя В.В. Самсонова