Номер провадження: 22-з/813/136/22
Справа № 496/440/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого Цюри Т.В.

суддів Сегеди С.М., Комлевої О.С,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Одеського апеляційного суду від 10 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої винагороди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої винагороди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду від 24 травня 2021 року в частині визначення розміру судового збору.

10 червня 2022 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду від 24 травня 2021 року в частині визначення розміру судового збору залишено без задоволення. Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 24 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої винагороди залишено без змін.

Одеським апеляційним судом отримано заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Одеського апеляційного суду від 10 червня 2021 року. У поданій заяві просить суд виправити (лист 3 абзац 4) апеляційної постанови від 10.06.2022 року відносно розміру ціни позову збільшених зустрічних позовних майнових вимог від 24.05.2021 року ОСОБА_1 відповідно до закону ч.1 п.10 ст.176 ЦПК України на розмір 287 583, 77 грн та виправити (лист 5 абзац 7) розмір загальної суми 6 147, 83 грн судового збору, яка підлягає до сплати апелянтом ОСОБА_1 за збільшені заявлені вимоги майнового та не майнового характеру за вирахуванням сум попередньо сплаченого ОСОБА_1 судового збору у розмірі 768,4 грн по першому зустрічному позову від 02.11.2016 року, який був прийнятий 14.07.2020 року відповідно до норми законів та квитанції від 24.05.2021 року на суму у розмірі 500 грн, виправити лист №4 абзац 6 постанови Одеського апеляційного суду від 10.06.2022 року, що 15.06.2022 року ОСОБА_1 було подано заяву про зменшення позовних вимог, де вона вказала (три) вимоги немайнового характеру, а ні (п`ять) 5 та (чотири) 4 майнового характеру.

За нормами ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (ч.2 ст.269 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 вирішується без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 10 червня 2022 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, в розумінні процесуального законодавства описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вищенаведена позиція зазначена в ухвалі Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі №369/8367/16-ц.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22 лютого 2017 року), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Так, зі змісту заяви про виправлення описки, поданої ОСОБА_1 вбачається, що заявник не погоджується із самим змістом постанови Одеського апеляційного суду та по суті просить переглянути вже прийняти судове рішення так як аргументуючи свою заяву, ОСОБА_1 посилається на неправильні висновки суду апеляційної інстанції, а саме неправильний розрахунок судового збору.

Апеляційний суд наголошує на тому, що правильність розрахунку суми судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 , і було предметом оскарження, а тому зміна розміру суми судового збору в постанові Одеського апеляційного суду буде не виправленням описки, а зміною рішення по суті.

В свою чергу, колегія суддів роз`яснює заявнику наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Тому, заявник ОСОБА_1 , в разі незгоди із постановою Одеського апеляційного суду від 10 червня 2022 року, має право оскаржити судове рішення до касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в поставнові Одеського апеляційного суду від 10 червня 2022 року, а тому в задоволенні такої заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 269, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Одеського апеляційного суду від 10 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої винагороди відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.В. Цюра

Судді: С.М.Сегеда

О.С. Комлева