Номер провадження: 22-ц/813/7243/22
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на суму недоотриманої пенсії у розмірі 111588,54 грн 06 листопада 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О. С. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 757, в тому числі на недоотриману пенсію у розмірі 111588,54 грн. Після отримання вказаного свідоцтва позивач звернулася до відповідача для отримання недоотриманої пенсії у визначеному розмірі, проте відповідачем 03 червня 2021 року їй було виплачено лише 55914,63 грн. Решту грошових коштів у розмірі 55693,91 грн позивач не отримала. Відповідачем було роз`яснено, що розмір недоотриманої пенсії було розраховано відповідно до вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за останні три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вважаючи, що відмова відповідача у виплаті всієї суми пенсії не ґрунтується на вимогах закону, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь набуту в порядку спадкування за законом суму недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 у розмірі 55693, 91 грн (а.с. 1-22).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2022 року вирішено позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 55 673 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 91 коп. недоотриманої пенсії у порядку спадкування за законом; в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 907, 64 гривень (а.с. 75-79).

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Романюк Катерина Андріївна звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що ухвалене з частковим порушенням норм матеріального права, а також без взяття до уваги тверджень Головного управління. Апелянт зазначає, що на запит від 17 грудня 2019 року №233/02-14 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу О.С. Тітаренко стосовно наявності недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 Головним управлінням було розраховано недоотриману пенсію за життя пенсіонера за період з місяця припинення виплати пенсії (з 01 березня 2017 року) по місяць смерті. Апелянт повідомляє, що розрахунок проводився за весь період, за який ОСОБА_2 не отримував пенсії за життя, у зв`язку з тим, що на момент надання відповіді приватному нотаріусу не сплинуло, тому у листі від 13 січня 2020 року №119/04-15 зазначено, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера за період з 01 березня 2017 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 вересня 2018 року становить 111588,54 грн. При цьому, апелянт вказує, що розмір недотриманої пенсії по спадщині за померлого ОСОБА_2 зменшується в залежності від дати звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду з приводу отримання недоотриманої пенсії при наявності оформленого свідоцтва про право на спадщину. Так, апелянт зазначає, що на підставі заяви позивача від 21 січня 2021 року та наданих документів розрахована сума боргу недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка за період 01 серпня 2018 року по 30 вересня 2018 становить 55914,63 грн, була отримана позивачем 03 червня 2021 року(а.с. 84-90).

Ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме направлення на адресу належних доказів сплати судового збору (а.с. 91-93). Разом з тим, у зв`язку із надходженням апеляційної скарги безпосередньо на адресу апеляційного суду, було витребувано матеріали цивільної справи № 522/18794/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування (а.с. 94-95). Окрім того, представником Головного управління Пенсійного фонду України Романюк Катериною Андріївною було направлено платіжне доручення № 9320 щодо сплати судового збору за звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, тобто, апелянтом в повній мірі усунено недоліки апеляційної скарги та відповідно апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

28 липня 2022 року на адресу суду надійшов від адвоката Павел Ольги Юріївни в інтересах ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не спростовує висновків Приморського районного суд м. Одеса наведених в оскаржуваному рішенні. Окрім того, стверджує, що посилання апелянта на положення ст.ст. 46 та 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки положення відповіднихстатей регламентують отримання недоотриманої пенсії самим пенсіонером, відповідно не стосується спадщини та отримання недоотриманої пенсії спадкоємцями пенсіонера (а.с. 109-113).

Апелянт свої правом закріпленим статтею 360 ЦПК України не скористався.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, апеляційний суд приходить до висновку щодо відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09 березня 2019 року, виданого повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 7).

Спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтвапро право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. 06 листопада 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 757. Згідно даного свідоцтва, спадщина складається з грошового вкладу, нарахованих відсотків, компенсаційний витрат, дивідендів та доплат, котрі знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , котрий відкритий у ТВБВ № 10015/0599 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та суми неотриманої пенсії у розмір 111588,54 грн, що належить померлому згідно листа Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 13.01.2020 року № 119/014-15 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За положенням ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тобто, припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат та відповідно не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії.

Позивачем до матеріалів справи також було долучено лист № 1500-0403-8/119744 від 24 вересня 2021 року, згідно якого відповідач повідомив представнику позивача, що на запит від 17 грудня 2019 року № 233/02-14 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О. С. стосовно наявності недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 , Головним управлінням було розраховано недоотриману пенсію за життя пенсіонера за період з місяця припинення виплати пенсії (з 01 березня 2017 року) по місяць смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Розрахунок проводився за весь період, за який ОСОБА_2 не отримував пенсію за життя у зв`язку з тим, що на момент надання відповіді приватному нотаріусу не сплинуло три роки, тому у листі від 13 січня 2020 року №119/04-15 зазначено, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера за період з 01 березня 2017 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (місяць смерті) становить 111 588,54 грн. Також було повідомлено, оскільки ОСОБА_1 звернулася із заявою та повним пакетом документів для отримання недоотриманої пенсії за померлого батька ІНФОРМАЦІЯ_3 , то відповідно до ст. 46 Закону розрахована сума до виплати за період з 20 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року, тобто за три роки до дня звернення та склала 55 914, 63 грн.

01 червня 2021 року ОСОБА_1 було перераховано на картковий рахунок суму недоотриманої пенсії у розмірі 55 914, 63 грн (а.с. 10), у зв`язку із чим 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою, в якій просила виплатити частину суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 55 673,91 грн (а.с. 11-12).

Приймаючи рішення щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача недоотриманої пенсії у порядку спадкування, суд першої інстанції виходив із того, що позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії у відповідності до положень статті 1227 ЦК України, в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, та дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає право відповідним органам права на обмеження цих виплат.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», котрий в свою чергу також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам. членам їх сімей та іншим особам, передбаченим Законом.

Апелянт, звертаючись до суду із апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеса, посилається на неврахування судом першої інстанції під час ухвалення відповідного рішення на положення ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Стосовно наведеного слід зазначити, що за положенням ст. 52 Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним участині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Разом з тим, зміст положення зазначеної статті також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, котра сформувалася в процесі розгляду зазначеної категорії справ, та згідно якої, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень; норми частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину (постанова від 23.02.2022 року по справі № 428/10113/20, постанова від 13.04.2022 року по справі № 220/30/21, постанова від 23.02.2022 року по справі № 428/10113/20).

Будь-яких інших доводів на підтвердження наявності підстав для скасування рішення Приморського районного суду м. Одеса від 19 травня 2022 року апелянтом не надано та безпосередньо судом не встановлено. При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що апеляційна скарга фактично повністю викладена в редакції, що відповідає змісту власного відзиву апелянта, долученого до матеріалів справи під час розгляду даної цивільної справи в суді першої інстанції, котрому була надана відповідна правова оцінка.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та не спростували правильний по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення Приморського районного суд м. Одеса від 19 травня 2022 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький