ПОСТАНОВА

іменем України

06 вересня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/3060/21

провадження № 22-ц/4809/737/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради,

третя особа - Світловодська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2022 року у складі судді Мельничика Ю.С.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради (далі по тексту КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР), третя особа - Світловодська міська рада, про визнання незаконним та скасування наказу про скорочення штатної посади.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що, працюючи на посаді завідувача стоматологічним відділенням, 30 липня 2021 року він отримав попередження про заплановане вивільнення від 27 липня 2021 року за №36, підписане головним лікарем КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР, про те, що згідно з наказом «Про скорочення штатних посад» від 20 липня 2021 року №01-06/343 його посада підлягає скороченню з 01 листопада 2021 року. Вказав, що із змісту наказу йому стало відомо, що усі 6,0 штатних одиниць цього відділення виводяться із його штатного розпису і вводяться до штатного розпису поліклініки. Крім цього, стоматологічне відділення підлягає реорганізації у стоматологічний кабінет у складі поліклініки, а 1,0 посаду завідувача (лікаря-стоматолога-хірурга), яку він займає, вирішено скоротити з 01 листопада 2021 року. Вважав, що наказ про скорочення посади, яку він займає, є упередженим і таким, що підлягає визнанню незаконним і скасуванню. Зазначає, що з усіх працівників стоматологічного відділення він має найбільший трудовий стаж роботи, на яку він був прийнятий в Світловодську центральну районну лікарню 01 серпня 1988 року, він має першу кваліфікаційну категорію зі спеціальності «Стоматологія хірургічна». Крім цього, його дружина - ОСОБА_2 є інвалідом і, як член сім`ї, не має самостійного заробітку, що підтверджується відповідною довідкою до акту огляду Медико-соціальною експертною комісією та посвідченням інваліда. Щодо закінчення терміну вказаних довідки і посвідчення вказав, що їх поновлення не сталося у зв`язку з оголошеним в Україні карантином, при наявності якого засідання цієї комісії не проводились. Також позивач зазначав, що в попередженні про заплановане вивільнення йому не було запропоновано відповідачем працевлаштування.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради від 20 липня 2021 року №01-06/343 про скорочення 1,0 посади завідувача стоматологічним відділенням поліклініки, яку він обіймає.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Татарчук О.В. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача адвокат Спірін С.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Направила клопотання про розгляд справи без участі свого представника (а.с.161).

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представника третьої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 01 серпня 1988 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Світловодську центральну районну лікарню на посаду лікаря-стоматолога-хірурга стоматологічної поліклініки, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача від 01 серпня 1988 року №7, зробленого на підставі наказу від 17 серпня 1988 року №306 (а.с.13). 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 був переведений на посаду завідувача стоматологічним відділенням, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача від 10 листопада 2015 року №18, зробленого на підставі наказу № 06-01/343 від 11 листопада 2015 року (а.с.13 зворот). ОСОБА_1 , має першу кваліфікаційну категорію зі спеціальності «Стоматологія хірургічна» (а.с.15).

Наказом головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20 липня 2021 року №0106/343 «Про скорочення штатних посад» внесено зміни в структуру Світловодської ЦРЛ з 01 листопада 2021 року, зокрема, стоматологічне відділення реорганізовано у стоматологічний кабінет у складі поліклініки, а 1,0 посада завідувача стоматологічним відділенням (лікаря-стоматолога-хірурга) підлягає скороченню у зв`язку з тим, що доходи на медичне обслуговування населення значно менші від фактичної потреби коштів підприємства, та з метою більш раціонального використання кадрів (а.с.8).

Листом головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20 липня 2021 року №1094/01-14 повідомлено профспілковий комітет КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР про скорочення штатних посад у кількості 22,0 штатні посади з 01 жовтня 2021 року та скорочення 1,0 посади завідувача стоматологічним відділенням (лікаря-стоматолога-хірурга) з 01 листопада 2021 року (а.с.39).

ОСОБА_1 був членом профспілки з 01 серпня 1988 року по 29 жовтня 2021 року, що підтверджується довідкою голови Первинної профспілкової організації ЦРЛ від 17 лютого 2022 року №1 (а.с.69).

Наказом КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР «Про заплановане вивільнення працівників» від 22 липня 2021 року №06-01/183-к працівників Світловодської ЦРЛ попереджено про заплановане вивільнення, зокрема, і завідувача стоматологічним відділенням (лікаря-стоматолога-хірурга) ОСОБА_1 з 31 жовтня 2021 року за п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.44-45).

27 липня 2021 року КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР було видано попередження за №36 про заплановане вивільнення завідувачу стоматологічним відділенням ОСОБА_1 . Вказане попередження ОСОБА_1 отримав, про що свідчить підпис останнього про отримання (а.с.46).

Наказом в.о. головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 27 жовтня 2021 року № 06-01/265 ОСОБА_1 було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 29 жовтня 2021 року з проведенням повного розрахунку з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку у порядку. передбаченому ст.44 КЗпП України (а.с.49).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наказ відповідача (роботодавця) про скорочення штатної посади, яку займав позивач, жодним чином не порушує трудові права останнього, а оцінка доказів щодо наявності підстав для звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника можливе лише при вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Положеннями ст.3 КЗпП України передбачено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Згідно зі ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається із цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Пунктом 1 ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 42 КЗпП України передбачено перелік працівників, яким надається переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Частинами першою, третьою ст.49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі, якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Частиною третьою ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 19 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» суди, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.64 ГК України організаційна структура підприємства може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Суд не вирішує питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці та наступного скорочення штату працівників, оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця, а при вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників, суд зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 7 серпня 2019 року у справі №367/3870/16?ц та від 27 березня 2019 року у справі №756/5243/17.

Судом першої інстанції встановлено, що в КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР мали місце зміни в організації виробництва і праці, що підтверджується наказами головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20 липня 2021 року №0106/343 «Про скорочення штатних посад» з додатками про перелік штатних посад, які підлягають скороченню, та змінами в штатному розписі КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР, та від 22 липня 2021 року №06-01/183-к «Про заплановане вивільнення працівників».

27 липня 2021 року ОСОБА_1 був попереджений відповідачем про майбутнє можливе звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штатних посад, тобто не пізніше ніж за два місяці до вивільнення, що позивач засвідчив своїм підписом і не заперечував у судовому засіданні.

Крім того, на виконання вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України ОСОБА_1 була надана пропозиція з працевлаштування, а саме переведення на вакантну посаду лікаря-стоматолога-хірурга по платним послугам, однак з даною пропозицією ОСОБА_1 не погодився (а.с.47).

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що попередження позивача про майбутнє звільнення у письмовому вигляді з дотриманням встановлених строків з одночасним пропонуванням вакантних робочих місць свідчить про дотримання прав працівника, посада якого підлягає скороченню, тому трудові права ОСОБА_1 жодним чином не були порушені.

У постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/1607/17?ц Верховний Суд зазначив, що суд не наділений правами та не володіє достатньою інформацією для визначення продуктивності праці будь-якого працівника, оскільки це є прерогативою виключно роботодавця, який володіє повною інформацією про результативність праці, що характеризує ефективність її витрат у виробництві та сфері послуг. Отже, визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці є компетенцією роботодавця.

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наказ відповідача (роботодавця) про скорочення штатної посади, яку займав позивач ОСОБА_1 , жодним чином не порушує трудові права останнього, а оцінка доказів щодо наявності підстав для звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника можливе лише при вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко