Справа № 456/1138/22
Провадження № 2/456/725/2022
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

02 вересня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони та інші учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки Орган опіки та піклування Стрийської міської ради;

відповідач ОСОБА_2 ;

вимоги позивачки про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами загального позовного провадження, за участі позивачки ОСОБА_1 , та на підставі зібраних у справі доказів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивачки та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки.

Позивачка ОСОБА_1 , скориставшись канцелярією, 14.04.2022 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 5317), в якій просить ухвалити рішення про визнання відповідача ОСОБА_2 батьком двох малолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліментів на зазначених двох їх малолітніх дітей у частці від заробітку у розмірі 1/3 частини з усій його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подання цієї позовної заяви до суду, і до досягнення кожним з дітей повноліття. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення цієї позовної заяви до суду у розмірі 992 грн. 40 коп., а також у сплаті за її оформлення адвокатові коштів у розмірі 1 000 грн., а всього 1 992 грн. 40 коп., позивачка ОСОБА_1 при ухваленні рішення у цій даній справі просить покласти на відповідача ОСОБА_2 ..

Позов обґрунтовано тим, що сторони у справі з липня 2016 року по лютий 2021 року проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка у м. Стрий Львівської області. Протягом зазначеного періоду підтримування фактичних шлюбних відносин сторони у справі у зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебували. Також протягом зазначеного періоду позивачка ОСОБА_1 народила двоє дітей, а саме сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька яких записано з її слів, так як відповідної заяви відповідачем ОСОБА_2 про своє батьківство по відношенню до цих дітей в орган реєстрації народження кожного разу подано не було. Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 не заперечує тієї обставини, що саме він є батьком їх малолітніх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймає участь в їх вихованні, а також протягом певного періоду надавав матеріальну допомогу на їх утримання. Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що вказані малолітні діти на даний час перебувають виключно на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 , який є фізично здоровим, працездатним, має можливість надавати грошову допомогу, а тому може сплачувати аліменти на їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначеному законом розмірі, а саме у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду цієї позовної заяви, й до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи ту обставину, що обоє малолітніх дітей мають батька відповідача ОСОБА_2 , а також вкрай скрутне матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 та неможливість на даний час одній утримати цих дітей, вона була змушена звертатись до суду із даним позовом. Тому позивач просить на підставі статей 121-122, 125-126, 128, 134-135, 150, 180-184, 191 СК України позов задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки Орган опіки та піклування Стрийської міської ради, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з її участю як третьої особи, про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей, не подала. Поряд з цим, у своєму клопотанні про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника, зазначеною третьою особою, з посиланням на положення ч. 4 ст. 19 СК України, також вказується, що питання щодо встановлення батьківства дітей та стягнення аліментів не відноситься до перелічених у згаданій нормі підстав обов`язкової участі та надання висновку органами опіки та піклування, у зв`язку з чим відповідний висновок цією третьою особою не готувався, а вказані питання повинні бути або ж узгоджені сторонами добровільно або ж вирішені судом. Відтак, враховуючи, що вказані питання між сторонами у цій справі добровільно не узгоджені, то при вирішенні існуючого між ними спору зазначена третя особа покладаються на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до нього, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки Органу опіки та піклування Стрийської міської ради, про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей, не подав.

Заяви та клопотання учасників справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки Орган опіки та піклування Стрийської міської ради, скориставшись канцелярією, 17.08.2022 року подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника (зареєстроване в діловодстві суду за вх. № 10810).

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 29.04.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , який у цьому позові не має статусу підприємця, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки Орган опіки та піклування Стрийської міської ради. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 03.06.2022 року, 10:00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 03.06.2022 року підготовче засідання у цій справі відкладено на підставі ч. 2 ст. 198 та пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 20.07.2022 року, 10:00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 20.07.2022 року підготовче провадження у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду даної справи по суті зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 30.08.2022 року, 10:00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 30.08.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вирішено проводити заочний розгляд цієї справи та ухвалення у ній заочного рішення.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

У судове засідання щодо розгляду даної справи по суті з`явилася позивачка ОСОБА_1 , яка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Судом було задоволено клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки Органу опіки та піклування Стрийської міської ради про розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника, та, виходячи з положень частин 3, 4 ст. 211 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання такого уповноваженого представника третьої особи та неявку відповідача ОСОБА_2 , суд вважав за доцільне та можливе здійснювати заочний судовий розгляд даної справи за відсутності зазначених учасників справи, з участю позивачки ОСОБА_1 , на підставі наявних у суду матеріалів.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки ОСОБА_1 та двох малолітніх дітей, й причетність до такого порушення їх прав відповідача ОСОБА_2 за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів.

Судом встановлено, що сторони у справі у період з липня 2016 року по лютий 2021 року проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка у м. Стрий Львівської області, обоє вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_5 , реєстрація народження якого була здійснена 15.01.2019 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, із зазначенням батька цієї дитини зі слів позивачки ОСОБА_1 як його матері, що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим повторно Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 21.01.2020 року у відповідності до актового запису про народження № 30 (копія міститься у справі, а. с. 5), оскільки заява батька була відсутня.

ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_6 , реєстрація народження якої була здійснена 02.01.2020 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, із зазначенням батька цієї дитини зі слів позивачки ОСОБА_1 як її матері, що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 02.01.2020 року у відповідності до актового запису про народження № 4 (копія міститься у справі, а. с. 4), оскільки заява батька була відсутня.

ДНК-тесту на встановлення імовірності батьківства малолітніх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на замовлення позивачки ОСОБА_1 виконаного не було, проте зазначена позивачка, будучи з урахуванням положень ст. 234 ЦПК України допитаною у судовому засіданні за правилами допиту свідків, надала показання, згідно з котрими вона з липня 2016 року по лютий 2021 року проживала разом з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінка у м. Стрий Львівської області, шлюб не реєстрували. Протягом зазначеного періоду підтримування фактичних шлюбних відносин вона народила двоє дітей, а саме сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька яких записано з її слів, так як відповідної заяви відповідачем ОСОБА_2 про своє батьківство по відношенню до цих дітей в орган реєстрації народження останній кожного разу не подавав. Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 не заперечує тієї обставини, що саме він є батьком їх малолітніх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймає участь в їх вихованні, а також протягом певного періоду надавав матеріальну допомогу на їх утримання, проте на даний час дітей утримує вона сама.

Як вбачається з довідки № 1018 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 28.03.2022 року позивачці ОСОБА_1 . Стрийським ЦНАП (копія міститься у справі, а. с. 6), малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають та зареєстровані разом з позивачкою ОСОБА_1 як їх матір`ю по АДРЕСА_1 , входять до складу її сім`ї.

Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо встановлення батьківства та щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства».

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

В силу статей 125-126 та 128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до чинного ЦПК України.

За змістом ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як роз`яснюється у пунктах 4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити усі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Чинним сімейним законодавством України визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

При цьому, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, а чинне сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства у судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни протиУкраїни» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06).

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України.

В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо батьківства відповідача ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевіривши їх доказами, котрі оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, а також встановивши, що позивачка ОСОБА_1 як матір зазначених дітей та діючи, з-поміж іншого, в їх інтересах, підтверджує батьківство відповідача ОСОБА_2 , а останній будь-яких доказів щодо спростування цього суду не надав, заяв чи клопотань з вказаного приводу не заявляв, що може свідчити про не оспорювання ним свого батьківства, то суд дійшов висновку про визнання відповідача ОСОБА_2 батьком малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із одночасним внесенням змін до актових записів про народження цих дітей, необхідних для реєстрації батьківства зазначеного відповідача.

Крім того, оскільки судом встановлено батьківство відповідача ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то на зазначеного відповідача слід покласти обов`язок утримувати зазначених малолітніх дітей до досягнення кожним з них повноліття.

При цьому, будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров`я відповідача ОСОБА_2 чи наявності в нього на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей, або ж непрацездатних членів сім`ї, у матеріалах цієї справи відсутні. Судом також не здобуто також доказів з приводу наявності у сторін у справі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання ними нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відтак, враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, а також беручи до уваги волю позивачки ОСОБА_1 як особи, на чию користь будуть стягуватися аліменти на малолітніх дітей, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на їх малолітніх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення цього позову, тобто з 14.04.2022 року, і до досягнення зазначеними дітьми повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

З огляду на вкаже вище, позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру про визнання батьківства, у розмірі 992 грн. 40 коп., й підтверджуються квитанцією № 37506455 від 11.04.2022 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), а також в оплаті адвокатові за отриману професійну правничу допомогу за оформлення цієї позовної заяви, у розмірі 1 000 грн., й підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 4 від 05.04.2022 року )оригінал міститься у справі, а. с. 8), а всього 1 992 грн. 40 коп., слід здійснити у порядку, визначеному статтями 133, 141 ЦПК України, зокрема в силу ухвалення заочного рішення на користь позивачки ОСОБА_1 , та її відповідної волі про покладення цих судових витрат на відповідача ОСОБА_2 , при ухваленні даного заочного рішення покласти на останнього.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду за одну із вимог немайнового характеру та оплати коштів адвокатові за отриману професійну правничу допомогу, матеріали цієї справи не містять.

Попри це, оскільки позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру про стягнення аліментів на дітей на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 992 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 у дохід держави.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 234, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки Органу опіки та піклування Стрийської міської ради, про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком малолітнього ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у м. Стрий Львівської області.

Внести зміни до актового запису про народження № 30, складеного 15.01.2019 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де батьком записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, а також змінити прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком малолітньої ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у м. Стрий Львівської області.

Внести зміни до актового запису про народження № 4, складеного 02.01.2020 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьком записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, а також змінити прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 14.04.2022 року, і до досягнення зазначеними дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір за пред`явлення ОСОБА_1 позовної вимоги про стягнення аліментів на дітей у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , понесені нею судові витрати, котрі складаються з судового збору за пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства, та витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи, зокрема на професійну правничу допомогу, у загальному розмірі 1 992 (одна тисяча дев`ятсот дев`яності дві) грн. 40 коп..

Порядок виконання заочного рішення суду у частині стягнення аліментів на дітей.

Допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць.

Відсутність у виконавчому документі, у розумінні ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача (боржника) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц, провадження № 61-331св18, не може бути підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк і порядок набрання заочним рішенням суду законної сили та його оскарження.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні цієї позивачки, - Орган опіки та піклування Стрийської міської ради, мають право оскаржити заочне рішення суду у загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач ОСОБА_2 , якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2 , яка подається безпосередньо до Стрийського міськрайонного суду Львівської області. У свою чергу апеляційна скарга на заочне рішення суду подається ним безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; громадянка України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки: Орган опіки та піклування Стрийської міської ради; місцезнаходження юридичної особи: вул. Т. Шевченка, 71, м. Стрий, Львівська область, 82400; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26256903.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутній.

Дата складення заочного рішення суду: 02 вересня 2022 року.

Суддя Володимир МИКИТИН