Справа №295/4901/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Чішман Л.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5149 від 15.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 32283, 87 грн.

В обгрунтування вимог вказано, що такий виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №102849675 від 11.07.2021 року, укладеного між ТОВ "Міоан» та ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що договору з ТОВ "Міоан» ніколи не укладала. Позивач вважає, що виконаний напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням закону, без повідомлення боржника про суму боргу, яка не є безспірною.

ОСОБА_1 вважає, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, оскільки зазначену у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Ухвалою суду від 01.06.2022 року вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню №68735059 щодо виконання виконавчого напису №5149, що вчинений 15.01.2022 року приватним нотаріусом Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 32283,87 грн (а.с. 40-41).

Ухвалою суду від 02.06.2022 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, витребувано докази у приватного нотаріуса Личука Т.В.

Відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило.

Треті особи копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позову отримали, пояснень на позовну заяву не надходило, документів, які витребовувались ухвалою від 02.06.2022 року, суду не надано.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 20.06.2021 між позивачем та ТОВ "Міоан» було укладено кредитний договір №3631623, згідно якого позивач отримала кредит в сумі 20000, 00 грн на строк до 20.07.2021 року (а.с. 18-25).

15.01.2022 року приватним нотаріусом нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №5149 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором №102849675 від 11.07.2021 року у сумі 32283, 87 грн, з яких 11730,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 20053, 87 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією (а.с. 17).

Крім цього, виконавчим написом стягнуто з позивача на користь відповідача витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 3228, 39 грн, а всього на суму 35512, 26 грн (а.с. 15).

Як зазначає позивач, вона не укладала з ТОВ «Міолан» кредитного договору №102849675 від 11.07.2021 року, натомість, 20.06.2021 року уклала згадуваний кредитний договір №3631623.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Мілоан» згідно договору факторингу №30-11-65 від 30.11.2021 року стало ТОВ «Вердикт Капітал».

На підставі спірного виконавчого напису №5149 від 15.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68735059, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 32283, 87 грн та винагороди приватного виконавця у розмірі 3228,39 грн (а.с. 15).

Доказів отримання позивачем від стягувача вимог про сплату боргу, інформації про заміну кредитора в результаті переуступки права вимоги, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

В матеріалах справи відсутні докази про повідомлення ОСОБА_1 про наявність заборгованості за кредитним договором, вимоги її погашення із зазначенням відповідних наслідків. З наведеного вбачається, що визначена спірним виконавчим написом заборгованість за кредитним договором в сумі 32283, 87 гривень не є безспірною.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.12.2012 р. (в редакції від 07.04.2017 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема, що для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того пункт 5.1. вказаного Порядку передбачає, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.

В редакції вказаного переліку від 29.11.2001 року передбачалась можливість стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису мають бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Звернення стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не на підставі нотаріально посвідчених договорів, не передбачалось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №295/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Спірний виконавчий напис вчинено 15.01.2022 року.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, а тому для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

З матеріалів справи слідує, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору №102849675 від 11.07.2021 року, укладеного між ТОВ "Міоан» та ОСОБА_1 .

Всупереч положенням ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, відповідач не надав докази, які б спростували доводи позовної заяви, про те, що договір №102849675 від 11.07.2021 року між ТОВ "Міоан» та ОСОБА_1 не укладався.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що відповідачем не надано докази, які підтверджують, що позивачу направлялося повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, а також не повідомлялось про заміну кредитора в результаті переуступки права вимоги, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис визнається судом таким, що не підлягає виконанню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що позивачем пред`явлено одну позовну вимогу (ставка судового збору становить 992, 40 грн), а також було подано заяву про забезпечення позову (ставка судового збору становить 496,20 грн), з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 610, 1054 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5149 від 15.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 32283, 87 грн.

Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір в сумі 1488, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.07.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , адреса:04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б;

Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, адреса: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, 433;

Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, адреса: 10014, м. Житомир, Новий бульвар, 5, оф. 2.8.

Суддя Л.М. Чішман