Справа № 188/384/22
Провадження № 2/188/357/2022
16 серпня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Фесик Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 ( далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до громадянина Королівства ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
В обґрунтування своїх позовних вимог вона зазначає, що шлюб з відповідачем не склався через непорозуміння, неповагу один до одного, різні погляди на сімейне життя, що призвели до постійних сварок, тому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 26 травня 2018 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 216. Дітей від шлюбу не мають.
У судове засідання позивачка не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився , його виклик здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку його місце проживання.
На підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд, керуючись ст. 281 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбних відносинах з 26.05.2018, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу дітей не мають. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вони припинили шлюбні відносини з листопада 2018 року, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивачка зазначає, що відновлення шлюбних відносин з відповідачем неможливе, а сам факт реєстрації шлюбу з ним створює їй безліч додаткових проблем в житті. Майнового спору немає.
Розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем в Україні здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про міжнародне приватне право».
Крім того, якщо між Україною та державою, громадянами якої є сторони у справі, укладено договір про правову допомогу в сімейних і цивільних справах, застосовуються його положення і в частині розірвання шлюбу.
Якщо подружжя досягло між собою згоди та не має спільних дітей розірвання шлюбу може здійснюватися органом ДРАЦС відповідно до законодавства України.
Частиною першою статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», зокрема передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача, а також, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території. До такої події можна віднести укладання шлюбу між громадянином України і іноземцем на території України і видання відповідного свідоцтва про шлюб.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27-29 ЦПК України.
У ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело прав.
Частиною першою ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в пункті «с» частини першої статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок, де передбачено «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
При вирішенні спору про розірвання шлюбу у цій справі суд враховує, що позивачка та відповідач тривалий час не проживають сім`єю, у них різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами спору припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо, примирення сторін неможливе.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
За встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки сім`я розпалася остаточно, шлюб існує формально і підлягає розірванню, бо збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими, і відповідно до норм ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати.
Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн.40 коп., підтверджені квитанцією банку, слід залишити за позивачкою на її прохання відповідно до принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 13 ЦПК України.
Копії рішення протягом двох днів з дня його складання слід направити сторонам.
Відповідно до ч.2 ст.15 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Отже, копію рішення після набрання ним законної сили слід направити до Петропавлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.15 СК України).
Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-113 СК України, ст.ст. 13, 141, 258, 259, 263, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.05.2018р. Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 216, розірвати.
Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Бурда