Справа № 214/1446/22
2/214/3215/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану представником позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» (надалі ТОВ «ФК «Авансар»), в якому просить суд: визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 02.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №80762, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», грошових коштів в сумі 23734, 69 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив наступне. 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст. ст. 87-91 ЗУ Про нотаріат та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ ФК АВАНСАР, невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №200516710 від 27.04.2016 року, укладеним з ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр, правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року є ТОВ ФК АВАНСАР, заборгованість в сумі 23734, 69 гри, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10142, 13 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 12742, 56 грн та 850 грн за вчинення виконавчого напису. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 02.06.2021 року за №80762.

Вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ЗУ Про нотаріат та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 ЗУ Про нотаріат нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Згідно з ст. 87 ЗУ Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлено, що стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин здійснюється на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Такий же висновок зазначено в п. 83 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17, де ВП ВС зазначила, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказані вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису не могли бути дотримані нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису, оскільки, як вбачається з спірного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться відповідно до умов кредитного договору №200516710 від 27.04.2016 року, укладеним з ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр, однак вказаний кредитний договір між ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр та ОСОБА_1 нотаріально не посвідчувався. Відповідно до ст. 88 ЗУ Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Верховний Суд у постанові від 18 червня 2018 року у справі №199/183/17 та у постанові від 04 липня 2018 року у справі №757/29988/17-ц зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду №310/9293/15ц від 23.01.2018. Проте, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. при вчиненні спірного виконавчого напису, не отримано оригіналу нотаріально посвідченого договору, не перевірено безспірність заборгованості. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ ФК АВАНСАР, грошових коштів в сумі 23734, 69 грн. у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, а саме оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, так як він не посвідчувався нотаріально, документів, які підтверджують безспірність та наявність заборгованості, тобто, спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ЗУ Про нотаріат та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином. Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , до суду надійшло клопотання, згідно якого останній просить розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, відзив на позов у встановлений судом строк не подав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності заперечень з боку позивача.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: виконавчий напис (а.с. 15), постанова про відкриття провадження (а.с. 16), постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 17-18).

Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: виконавчий напис (а.с. 15), постанову про відкриття провадження (а.с. 16), постанову про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 17-18), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження.

Суд, відповідно до с.78 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з позивача ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» якому ТОВ «ФК «Фагор» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги (договору факторингу) №3 від 22.05.2016 року, якому в свою чергу ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» на підставі договору відступлення права вимоги №1104 від 11.04.2016 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №200516710 від 27.04.2016 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» та ОСОБА_1 . Стягнення проводиться за період з 27.04.2016 року по 28.05.2021 року включно, сума в розмірі: 10 142,13 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12 746,56 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості 23 734, 69 грн. Вказані обставини встановлені виконавчим написом (а.с. 15).

Кредитний договір №200516710 від 27.04.2016 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» та ОСОБА_1 , не був нотаріально посвідчений, що встановлено поясненнями позивача, викладеними у позові та не спростовано відповідачем.

25.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. було відкрито виконавче провадження №67259892 на підставі виконавчого напису №80762, виданого 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 23 734,69 грн., що встановлено постановою (а.с.16).

04.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. винесено постанову про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису №80762, виданого 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., що встановлено постановою (а.с. 17 ).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України, Законами України «Про нотаріат».

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як слідує зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», п.п.1.1, 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 2075 від 11.11.99, № 693 від 24.04.2000, № 1602 від 29.11.2001, № 662 від 26.11.2014).

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вказані приписи кореспондуються з підпунктами 1.1, 1.2. п. 1, 3.1. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню Перелік документів, в редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку документів, редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 п. 5 «Викладення виконавчого напису» глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів с.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так саме має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Судовим розглядом встановлено, що 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ ФК АВАНСАР, невиплачені в строк відповідно до умов кредитного договору №200516710 від 27.04.2016 року, укладеного з ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр, правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року є ТОВ ФК АВАНСАР, заборгованість у загальному розмірі 23734 грн. 69 коп., за період з 27.04.2016 року по 28.05.2021 року включно.

Разом з цим, відповідач не міг надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченої угоди, з огляду на те, що кредитний договір № 200516710 від 27.04.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр, не був нотаріально посвідчений. Таким чином, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. не дотримано вимог п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, на які він посилається у виконавчому написі №76860. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі».

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо вручення позивачу вимоги про порушення виконання зобов`язання за кредитним договором №200516710 від 27.04.2016 року.

В судовому засіданні також не здобуто доказів, які б підтверджували заборгованість боржника, тобто позивача.

Суд приймає до уваги такі доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст.12 ЦПК України, на подання доказів в рахунок доведення обставин, які мають значення для справи в рахунок доведення заперечень у випадку їх наявності, відповідач не скористався.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною, без дотримання порядку врегулювання питання погашення заборгованості до стягнення та лише з формалізованим підходом до визначеної законом процедури і перевірки поданих стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком, у зв`язку з чим цей напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 15, 16 ЦК України звернувся до суду за захистом свого права.

Також суд враховує, що задоволення позову буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., а також судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496 грн. 20 коп., тобто 1488 грн. 60 коп., а також з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн., що буде на думку суду, буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 2, 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 137, 141, 158, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 подану представником позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №80762, вчинений 02.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 23 734 грн. 69 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців,21/27, офіс 405) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1488 грн. 60 коп., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов