ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року

м. Черкаси

справа № 753/2693/21 провадження № 22-ц/821/364/22 категорія 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Сіренка Ю.В., Новікова О.М.

секретар: Ярошенко Б.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник ОСОБА_1 адвокат Правдивий Віталій Іванович

відповідач: ОСОБА_2

представник ОСОБА_2 адвокта Простибоженко Олег Сергійович

третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зменшення розміру аліментів.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зменшення розміру аліментів та зміну їх розміру.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зменшення розміру аліментів. Виділену в окреме провадження цивільну справу передану за підсудністю для розгляду до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Позовні вимоги, з врахуванням поданої уточненої редакції позовної заяви, обґрунтовані тим, що рішенням апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2013 року в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 липня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року у справі № 753/16756/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2020року і до досягнення нею 23-х років або до припинення навчання.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи дане рішення Дарницький районний суд міста Києва помилково не врахував наявність у ОСОБА_1 трьох дітей, та не встановив, що він вже сплачує аліменти на утримання двох дітей від першого шлюбу у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу).

На підставі дубліката виконавчого листа від 27 березня 2020 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 надала зазначений дублікат виконавчого листа лише 05 травня 2020 року, за вказаним виконавчим провадженням утворилась заборгованість по аліментах за період з 03 серпня 2016 року по 01 вересня 2020 року у розмірі 2312487 гривень 36 копійок.

16 вересня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, яку направлено за місцем роботи до ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України». Зобов`язано проводити утримання із заробітної плати (доходів) боржника щомісячно у розмірі 36,7% до погашення заборгованості, а потім в розмірі 25% заробітної плати боржника на погашення поточних аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що на утриманні позивача знаходиться непрацездатна мати ОСОБА_10 , 1952 року народження.

У зв`язку з вказаними обставинами позивач вважає, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, тобто останній на утриманні має трьох дітей, а не одну дитину, як це було зазначено в рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року. Крім того, згідно звіту про здійснення відрахувань та виплат від 13 листопада 2020 року за травень-жовтень 2020 року, а також за квітень 2020 року ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» вбачається, що дохід позивача значно зменшився у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Отже, приймаючи до уваги зміну сімейного стану ОСОБА_1 , погіршення матеріального становища, дотримання вимог ст.183 СК України щодо визначення єдиної частки від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дітей, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної матері, а також з врахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, встановленому в даному регіоні, вважає, що аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина підлягають зменшенню до 1/6 частки усіх видів заробітку.

За наведених підстав позивач просив суд просив зменшити розмір аліментів та в подальшому стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмова у задоволенні позовних вимог мотивована судом тим, що позивачем не наведено суду жодних вагомих підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, обставини, які враховувались при визначенні розміру аліментів, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, самим позивачем не оскаржувалось і на даний час жодним чином не змінились.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скрага мотивована тим, що з моменту реєстрації шлюбу та до кінця грудня 2019 року сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та разом виховували сина, тому вважає, що ОСОБА_2 подала позов про стягнення з нього аліментів не маючи на те законних підстав. Апелянт не мав би заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина, якби остання своєчасно подала виконавчий документ за місцем роботи ОСОБА_1 або до відповідного відділу ДВС.

Також зазначає, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати ОСОБА_10 , яка всі свої заощадження подарувала йому в січні 2018 року на придбання квартири. На сьогодні з апелянта на утримання трьох дітей стягується 58,3% від його заробітку (доходу) аліментів, що значно перевищує 50% максимальний розмір стягнення аліментів, передбачений ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 26 Закону України «Про оплату праці». Такі обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати, зокрема, при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. При цьому слід зазначити, що позов подано про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З розрахунку заборгованості по аліментам ВП 61925086 вбачається, що станом на вересень 2016 року, тобто на дату прийняття судом рішення про стягнення аліментів, заробітна плата (доходи) ОСОБА_1 становила 224441 гривень 20 копійок, а вже станом на лютий 2021 року заробітна плата (доходи) становила 21220 гривень 74 копійки. Отже, вочевидь вбачається, що матеріальний стан позивача значно погіршився.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві, що надійшов від представника ОСОБА_2 ОСОБА_11 зазначено, що рішення суду першої інстанціїє законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Зазначено, що доводи апеляційної скарги про те, що судом під час вирішення спору не було враховано наявність трьох дітей у позивача спростовуються тими обставинами, що 28 вересня 2016 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі № 753/14656/16-ц про стягнення аліментів.

Під час розгляду вказаної справи було вже достовірно встановлено наявність у позивача трьох дітей. Рішення суду було предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій, тому ще станом на 2016 рік була встановлена достовірна обставина про наявність трьох дітей і така обставина була врахована під час розгляду справи про зменшення розміру аліментів. Крім того, під час розгляду справи позивачем не було доведено ту обставину, що мати позивача перебуває на його утриманні, тому посилання ОСОБА_1 про те, що в нього змінився сімейний стан, що є підставою для змншення аліментів є недоведним. Так як є недоведеним і зміна матеріального стану позивача, а відтак у суду відсітні підстави для задоволення позовних вимог.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року (а.с. 44-45 Т.1), залишеним без змін постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року (а.с. 103-106 Т.1) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, рішенням апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року (а.с. 19-22 Т.1) скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 липня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві від 21 липня 2014 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 753/12234/13 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 липня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Копію постанови направлено за місцем роботи боржника в АК «Міжнародні Авіалінії України» (а.с. 34 Т.1).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року у справі №753/16756/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2020 року і до досягнення нею 23-х років або до припинення навчання (а.с. 38 Т.1).

Постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 березня 2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 753/16756/20. Копію постанови направлено для виконання за місцем роботи боржника до ТОВ «Авіакомпанія Українські Крила» (а.с. 162 Т.1).

Відповідно до постанови головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 травня 2020 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа по справі № 753/14656/16 про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 35 Т.1).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки окрім сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі ј частини його заробітку (доходу) він має сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , що продовжує навчання та неповнолітного сина ОСОБА_7 по 1/6 частини його заробітку (доходу).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що утримання аліментів із заробітної плати позивача у розмірі 58,3% його загального розміру суперечить вимогам ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не узгоджуються із вимогами закону, оскільки відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Крім цього, статтею 128 КЗпП України, також визначено обмеження розміру відрахувань із заробітної плати, які є аналогічними за змістом до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст. 128 КЗпП України, обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Із вказаного вбачається, що обмеження, встановлені частинами першою і другою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Оскільки сукупний розмір аліментів, які стягуються з позивача не перевищує встановлений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» причин для зменшення розміру аліментів з даних підстав немає.

Наявність чи відсутність заборгованості по сплаті аліментів не є підставою для зменшення розміру аліментів, розв`язання спору щодо незгоди із вказаною заборгованістю може бути предметом окремого судового розгляду.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що на його утримані знаходиться пристаріла матір, однак, доказів на підтвердження зазначеного суду не надав. Надані позивачем копія пенсійного посвідчення матері ОСОБА_10 , 1952 року народження, та копія ветерана праці не підтверджує факт того, що остання знаходиться на повному утриманні апелянта та потребує такого утримання.

Посилання в апеляційній скарзі як на одну з підстав для задоволення позовних вимог у даній справі на те, що порівняно з 2016 роком, тобто на дату прийняття судом рішення про стягнення аліментів на користь відповідача на утримання сина, заробітна плата ОСОБА_1 станом на день подання позову про зменшення розміру аліментів значно зменшилась у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання короновірусної хвороби суд апеляційної інстанції до уваги не бере. Аліменти з ОСОБА_1 стягуються у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому відповідно зменшення його доходів впливає і на зменшення сум аліментів та відповідно витрат, пов`язаних з їх сплатою.

Безпідставними є також посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано, що апелянтом вже сплачувались аліменти на двох дітей від першого шлюбу, оскільки в постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року, якою залишено без змін рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 вказано про те, що ОСОБА_1 на підставі судового рішення сплачує аліменти на двох дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), при цьому оскаржуване рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Враховуючи, що позивачем не було доведено наявність обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зменшення розміру аліментів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Ю.В. Сіренко

О.М. Новіков