ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25611/21

Провадження № 22-ц/4820/1083/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/25611/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про встановлення факту перебування на утриманні, за апеляційною скаргою Виконавчої дирекції Фонду в особі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року(суддя Стефанишин С.Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду соціального страхування України в особі Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме перебування на утриманні померлого чоловіка.

В обґрунтування позову зазначала, що її чоловік ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов`язків у результаті нещасного випадку на МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». За результатами спеціального розслідування нещасного випадкузі смертельним наслідком встановлено, щонещасний випадок з ОСОБА_4 вважається таким, що пов`язаний з виробництвом.

Вказувала, що згідно з постановою від 23.04.2021№68013/10017701/1/1 в.о. начальника відділення Виконавчої дирекції Фондуна підставі ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» їй призначено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого в розмірі 227000 грн., які вона отримала в травні 2021 року.

21.05.2021 позивач звернулась з заявою до відповідача про виплату їй одноразової допомоги, як особі, яка перебувала на утриманні померлого ОСОБА_4 ,у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, їй відмовлено у виплаті одноразової допомоги у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як особі, що перебувала на утриманні потерпілого, з посиланням на те, що в акті розслідування нещасного випадку на виробництві зазначено, що членів сім`ї які перебували на утриманні у потерпілого немає, інших документів, які б підтвердили факт перебування на утриманні померлого, а саме судового рішення, позивачка не надала, крім того, на момент смерті ОСОБА_4 позивачка здійснювала підприємницьку діяльність та отримувала пенсію по інвалідності.

Проте, як стверджує позивач, у акті за формою Н-1/П від 24.03.2021містяться відомості про членів сім`ї потерпілого, які перебували на його утриманні, де зазначено її. Крім того, з 01.10.2010 вона є особою з інвалідністю 3 групи(заборонена важка фізична праця), за життя її чоловік отримував доходи більш ніж вдвічі перевищували її доходи. Допомога, яка надавалася померлим чоловіком була для неї постійним та основним джерелом засобів для існування, тому стверджує про наявність підстав для встановлення факту її перебування на утриманні померлого чоловіка. У зв`язку з чим змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12квітня 2022 року позов задоволено. Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з Фонду соціального страхування України в особі Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду змінити в частині судових витрат на правничу допомогу, стягнувши з Фонду соціального страхування України на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. При цьому, вважає необґрунтованим та безпідставним зменшення судом першої інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу.Вказує, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогув розмірі 15000 грн суду надано договір про надання правничої допомоги від 01.10.2021 з визначеним у ньому фіксованим гонораром та квитанцію від 01.10.2021 про сплату гонорару у розмірі 15000 грн. Зазначає, що мотивувальна частина судового рішення містить суперечливу аргументацію щодо зменшення розміру судових витрат, тому вважає, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн вказана помилково. Посилається на те, що суд не мав права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, а відповідачем не заявлялось жодних клопотань щодо зменшення витрат на правничу допомогу.

Виконавча дирекція Фонду в особі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, щомають значення для справи. Зазначає, що суд взяв до уваги лише доводи позивачки та встановив факт перебування на утриманні покійного чоловіка лише шляхом порівняння доходів, які отримувались позивачкою та її покійним чоловіком. Суд не врахував, що позивачка отримувала пенсію за віком і також здійснювала підприємницьку діяльність, тобто позивачка була працевлаштована. Та обставина, що офіційний дохід позивачки є меншим, ніж заробітна плата чоловіка не може слугувати підставою для визнання її такою, що перебувала на утриманні покійного чоловіка.Крім того, вказує, що питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції не досліджувалось, відповідні докази позивачем не надавались.

ОСОБА_1 через свого представника подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Фонду та змінити судове рішення в частині судових витрат на правничу допомогу. Зазначає, що суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав вважати встановленим факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її померлого чоловіка.

Виконавча дирекція Фонду в особі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області подала відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Зазначає, що всупереч вимогам процесуального закону, питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції не досліджувалось. В додатках до позовної заяви та відповіді на відзив відсутні договір про надання правничої допомоги та квитанція про сплату гонорару у розмірі 15000 грн, також не зазначено таких документів в описі цивільної справи, тобто в матеріалах справи вони відсутні. Крім того, відповідача було позбавлено процесуального права на надання відповідних заперечень щодо правомірності та обґрунтованості стягнення витрат на правничу допомогу. Також позивачкою не додано відповідного договору та доказів, які підтверджують факт понесених судових витрат у сумі 15000 грн в суді апеляційної інстанції, про які вона зазначає у відзиві на апеляційну скаргу відповідача.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.08.2022 апеляційне провадження у справі за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12квітня 2022 року закрито.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу.

Позивача ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Фонду в особі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Виконавчої дирекції Фонду підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5статті 263 ЦПК Українивстановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам законурішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.06.1978 позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 8). Подружжяпроживали разом у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер під час виконання трудових обов`язків у результаті нещасного випадку на МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». За результатами спеціального розслідування нещасного випадкузі смертельним наслідком встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_4 вважається таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с. 9, 23-27).

09.02.2021 по факту смерті чоловіка позивачки відкрито кримінальне провадження №0000162 за ст. 271 ч. 2 КК України(а.с. 22).

За змістом акту спеціального розслідування нещасного випадку, з смертельним наслідком, що стався 08.02.2021 о 19 год 20 хв на міському комунальному підприємстві «Хмельницьктеплокомуненерго» за формою Н-1/П, розділ 1 містить посилання на відомості про членів сім`ї потерпілого ОСОБА_4 , які перебували на його утримання, де зазначено позивача ОСОБА_1 , дружина пенсіонерка (а.с.23-27).

23.04.2021 постановою № 68013/10017701/1/1 в.о. начальника відділення виконавчої дирекції фонду на підставі ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», позивачу призначено одноразову допомогу сім`ї потерпілого в разі його смерті в розмірі 227 000 грн., які вона отримала в травні 2021 року на свій банківський рахунок (а.с. 28).

Позивач неодноразово зверталась до Фонду щодовиплати їй одноразової допомоги, як особі, яка перебувала на утриманніпомерлого ОСОБА_4 ,у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте у виплаті їй було відмовлено через недоведеність факту її перебування на утриманні померлого чоловіка.

Позивач ОСОБА_1 за 2020 рік отримала пенсію за віком в розмірі 60674 грн 98 коп, та дохід від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 55976 грн 90 коп, що в загальній сумі становить 116651 грн. 88 коп (а.с. 13-14).

В свою чергу доходи ОСОБА_4 за 2020 рік становили: заробітна плата (МКП «Хмельницьктеплокомуненерго») 147739 грн 10 коп, пенсія 28673 грн 52 коп, щов загальній сумі становить 176412 грн 62 коп(а.с. 20, 73).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 проживав разом із позивачкою та отримував доходи у вигляді пенсії та та заробітної плати, що є значно більшими, ніж у ОСОБА_1 , та вважав доведеним факт того, що померлий чоловік надавав систематично допомогу дружині, яка носила постійний характер і була її основним джерелом для існування.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Пунктом 2 частини сьомої вказаної статті передбачено, що страхові виплати складаються, зокрема, зі страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам,які перебували на утриманні померлого).

Відповідно до ч. 6ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Перелік документів для розгляду справ про страхові виплати передбачений, зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, колисуд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, підстави для відступу від якого відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що доходи померлого ОСОБА_4 перевищували доходи позивача і допомога, яка надавалася ОСОБА_1 , померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач працювала та отримувала доходи від здійснення підприємницької діяльності,не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, оскільки судом першої інстанції встановлено, що основним та постійним джерелом засобів до існування для позивача була допомога з боку чоловіка, який надавав їй утримання.

Інші доводи апеляційної скаргине містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду щодо встановлення факту перебування на утриманніі впливали на їх законність.

При вирішенні питання про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи,- витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що на відповідача слід покласти відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України,витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Із положень ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України слідує, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції у відповіді на відзив позивач заявляла про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн, а також наводила зміст договору про надання правничої допомоги.

Разом з тим, до суду першої інстанції ні позивачем, ні адвокатом Терличем В.Г.не було надано суду примірник договору про надання правничої допомоги від 25.10.2021,який містив би умови щодо здійснення захисту, представництва або надання інших видів правової допомоги адвокатом Терличем В.Г. на умовах і в порядку, що визначені договором, та щодо розміру гонорару погодженого сторонами та порядок його сплати.І з цього приводу, є підставними доводи апеляційної скаргиВиконавчої дирекції Фонду.

З огляду на те, що встановлені процесуальними нормами приписи щодо процедури доведеності розміру витрат на правничу допомогу позивачем не дотримані, на відповідача не може бути покладено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Фонду в особі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року в частині вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай