Справа № 456/3440/21
Провадження № 2/456/37/2022
РІШЕННЯ

іменем України

09 серпня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок житловою площею 69,4 кв.м, загальною площею 116,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: навіс «Б1», сарай «Г1», сарай «Д1», літня кухня «El», убиральня «Є1», сарай «Ж1», хвіртка «№1», ворота «№2», огорожа «№3», хвіртка «№5», хвіртка «№6», вимощення «І», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 січня 1988 року виконком Стрийської районної ради народних депутатів видав свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений житловий будинок належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є позивач ОСОБА_1 . Згідно запису в погосподарській книзі №7, що зберігається в с.Завадів Стрийської міської ради (колишня Завадівська сільська рада) за 1991-1995 роки, господарство за № 297 в селі Завадів Стрийського району Львівської області рахується за ОСОБА_1 голова колгоспного двору, 1947 р.н. Члени колгоспного двору: чоловік ОСОБА_4 1941 р.н. помер, син ОСОБА_5 1970 р.н. помер та син ОСОБА_2 , 1976 р.н. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Рішенням виконавчого комітету Стрийської районної ради депутатів трудящих від 22 листопада 1973 року № 385 затверджено рішення загальних зборів колгоспників від 29.03.1973 року про відведення земельної ділянки та надано право на проведення житлового будівництва позивачу ОСОБА_1 в с.Завадів в розмірі 0,08 га за рахунок земель вільного присадибного фонду. На підставі вищезгаданого рішення позивачу були видані свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP та план земельної ділянки № 387/73. Згідно довідки № 633, виданої 13.05.2021 року старостою сіл Нежухів, Завадів, Голобутів, Ланівка, Райлів, Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, за житловим будинком позивача ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,11 га. 05 квітня 2021 року на замовлення позивача ФОП ОСОБА_6 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . У травні 2021 року позивач звернулася до Стрийської міської ради Львівської області із заявою про оформлення права власності на будинок АДРЕСА_1 , але отримала відмову, оскільки у зв`язку із вступом в силу Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виконком Стрийської міської ради не вправі оформляти право власності на житловий будинок та/або видавати свідоцтво про право власності. Разом з тим ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наводить підстави Державної реєстрації права власності, але серед цих підстав відсутня така підстава, як оформлення права власності на колишній колгоспний двір. Відсутність правовстановлюючого документа унеможливлює розпорядження нерухомим майном, в тому числі оформлення житлових субсидій, реєстрації місця проживання членів сім`ї, а також позивач не має можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а тому позивач змушена була звертатись до суду із даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

З свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 28.01.1988 року виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів №32 від 21.01.1988 року вбачається, що цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору головою якого є ОСОБА_1 .

З витягу із погосподарської книги №424 від 17.03.2021 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №7, що зберігається в с.Завадів Стрийської міської ради Львівської області (колишня Завадівська сільська рада) за 1991-1995 роки господарство за №297 в с.Завадів, Стрийського району, Львівської області рахується за головою колгоспного двору ОСОБА_1 , 1947 р.н. та членами колгоспного двору були: чоловік ОСОБА_4 1941 р.н. помер, син ОСОБА_5 1970 р.н. помер та син ОСОБА_2 , 1976 р.н.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 19.03.2009 року виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Стрийського району Львівській області вбачається, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №2.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 30.03.2020 року Нежухівською сільською радою Стрийського району Львівській області вбачається, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №19.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_9 27.02.1988 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , яка після реєстрацію шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 .

Рішенням виконавчого комітету Стрийської районної ради депутатів трудящих від 22 листопада 1973 року № 385 затверджено рішення загальних зборів колгоспників від 29.03.1973 року про відведення земельної ділянки та надано право на проведення житлового будівництва гр. ОСОБА_1 в с.Завадів в розмірі 0,08 га за рахунок земель вільного присадибного фонду. На підставі вищезгаданого рішення позивачу були видані свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP та план земельної ділянки № 387/73.

З довідки № 633 виданої 13.05.2021 року Стрийською міською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що за житловим будинком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,11 га.

Згідно довідки № 634 виданої 13.05.2021 року Стрийською міською радою Стрийського району Львівської області ОСОБА_1 фактично зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 .

На замовлення ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_6 05.04.2021 року було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (попередня адреса АДРЕСА_1 ), згідно якого житловий будинок «А-1» загальна площа якого становить - 116,3 кв.м., житлова площа 69,4 кв.м., навіс «Б1», сарай «Г1», сарай «Д1», літня кухня «El», убиральня «Є1», сарай «Ж1», хвіртка «№1», ворота «№2», огорожа «№3», хвіртка «№5», хвіртка «№6», вимощення «І».

Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_1 та членами якого були: чоловік ОСОБА_4 1941 р.н. помер, син ОСОБА_5 1970 р.н. помер та син ОСОБА_2 , 1976 р.н.

З долучених до матеріалів справи, належним чином завіреної та сформованої заяви відповідача ОСОБА_2 вбачається, що йому відомо про належну частку в майні колгоспного двору, проте останній відмовляються від своєї частки на користь позивача.

З долученої до матеріалів справи відповіді Стрийської міської ради Львівської області від 26.05.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до органу місцевого самоврядування із заявою про оформлення права власності на спірне майно, проте отримала відмову для вчинення відповідної дії.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора Кіндракевича Р.Б. №64144181 від 12.07.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації прав власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок житловою площею 69,4 кв.м, загальною площею 116,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: навіс «Б1», сарай «Г1», сарай «Д1», літня кухня «El», убиральня «Є1», сарай «Ж1», хвіртка «№1», ворота «№2», огорожа «№3», хвіртка «№5», хвіртка «№6», вимощення «І», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2022 року.

Головуючий суддя С. С. Сас