КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-з/824/337/2022
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення

судового рішення

28 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, про визнання договорів недійсними, скасування записів в реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу 06 вересня 2021 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишено без задоволення.

14 лютого 2022 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року.

15 лютого 2022 року апеляційним судом було витребувано матеріали даної цивільної справи й 21 липня 2022 року вони надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

ОСОБА_1 зазначає, що апеляційний суд вийшов за межі своїх повноважень і якщо районний суд застосував арешт майна шляхом заборони відчуження нерухомого майна, то апеляційний суд начебто залишаючи рішення суду першої інстанції без мін, тим не менш, вже зазначає, що він не може розпоряджатись таким майном.

В поданій заяві про роз`яснення постанови апеляційного суду ОСОБА_1 просить розтлумачити: чому суд безпідставно захищає права позивача (злочинця) і порушує усі його права (потерпілого); чому апеляційний суд виходить за рамки своїх повноважень і змінює термінологію арешту; як розуміти накладений арешт, чи це заборона відчуження чи заборона володіння і користування його майном (1/3 частиною квартири).

Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути подану заяву про роз`яснення судового рішення у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи, у зв`язку з відсутністю такої необхідності та на підставі ч.3 ст.271 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У п. 32 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою (необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю).

Як роз`яснено у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Діюче процесуальне законодавство визначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим, яке полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В силу зазначеної норми процесуального права, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Виходячи із змісту положень зазначених норм, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Звертаючись до суду із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року, ОСОБА_1 зазначає, що йому є незрозумілим накладений арешт на нерухоме майно.

В той же час, вказана постанова апеляційного суду, в тому числі і її резолютивна частина, є чіткою та зрозумілою, у ній викладені мотиви, наведено висновок із посиланням на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а відтак жодних роз`яснень не потребує.

Крім того, апеляційний суд враховує, що вказана постанова не підлягає примусовому виконанню, оскільки таким процесуальним рішенням є ухвала суду першої інстанції, якою забезпечено позов.

Також із тексту поданої заяви вбачається, що її доводи зводяться до незгоди із ухваленим судовим рішенням.

В постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі №643/12369/19 міститься роз`яснення: «арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним».

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року.

Керуючись ст. 261, 271 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв