Справа № 144/1310/15-ц
Провадження по справі № 2/129/15/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Бондар О.В.,

з участю секретаря Килівник Ю.С.,

представника позивача Клінчикова С.О.,

представника відповідача Притули В.Л.

розглянувши в судовому засіданні в місті Гайсині в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗІС» (ПП «ЗІС»), третя особа на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі Вінницької області про визнання договору оренди землі та доповнень до договору оренди землі недійсними, -

установив:

23.09.2015 р. адвокат Парпальос В.В. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Теплицького районного суду з позовом до Приватного підприємства «ЗІС» про визнання недійсним договору оренди землі від 20 квітня 2006 р. між ПП «ЗІС» та ОСОБА_2 , зареєстрованого Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 9.08.2006 р. за №25; позовні вимоги обґрунтувала тим, що спірний договір ОСОБА_2 підписаний не був, про його існування вона дізналася в 2015 році, у зв`язку з чим і звернулася до суду з цим позовом.

Представник відповідача ПП «ЗІС» Притула В.Л. подав до суду заперечення проти позовної заяви, в яких просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом трирічного строку позовної давності.

5.03.2018 р. в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про збільшення позовних вимог до відповідача, в якій просить суд визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20 квітня 2006 р. між ПП «ЗІС» та ОСОБА_2 , зареєстрований Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 9.08.2006 р. за №25, а також визнати недійними зміни (доповнення) до договору оренди землі, укладені 7 травня 2010 р. між Приватним підприємством «ЗІС» та ОСОБА_2 , зареєстрованих Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2010 р. за № 90; на обґрунтування позовних вимог зазначила, що орендодавцем ОСОБА_2 ні договір, ні зміни до нього не укладалися та не підписувалися, а тому є недійсними, і у судовому порядку просила визнати зазначені правочини недійсними.

Представник відповідача ПП «ЗІС» Притула В.Л. подав до суду відзив проти зміненої позовної заяви, в яких вважає їх необґрунтованими, посилаючись на те, що 20 квітня 2006 р. договір оренди земельної ділянки № 016 строком на десять років між ОСОБА_2 та ПП «ЗІС» був підписаний за усним дорученням орендодавця її невісткою ОСОБА_4 , 7.05.2010 р. між ПП «ЗІС» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до зазначеного договору, відповідно до якої продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки до 2025 року та збільшено розмір орендної плати до 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначену угоду підписав син ОСОБА_2 ОСОБА_5 з відома матері, зазначене свідчить про внутрішнє волевиявлення ОСОБА_2 на укладення зазначених правочинів, ОСОБА_2 з 2006 року отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою від відповідача, а з 2010 року у зв`язку із укладенням змін до договору зазначена орендна плата була вдвічі вищою; крім того, позивачкою пропущено передбачений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності; просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом трирічного строку позовної давності.

Позивачка ОСОБА_2 16.11.2018 р. звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Ухвалою суду від 20.11.2018 р. закрито підготовче провадження в справі.

20.03.2019 р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про зупинення розгляду справи у зв`язку зі смертю позивачки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 20.03.2019 р. провадження в справі зупинено у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13.11.2019 р. провадження в справі відновлено.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.11.2019 р. спадкоємцем померлої ОСОБА_2 відповідно до заповіту є ОСОБА_1 , який успадкував земельну ділянку розміром 2,5313 га кадастровий номер :01:000:0118, розташовану на території Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької області.

Ухвалою суду від 6.12.2019 р. ОСОБА_1 залучено до участі в справі як правонаступника ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали, на обґрунтування позову зазначили про те, що ОСОБА_2 договір оренди землі з ПП «ЗІС» в квітні 2006 року та зміни до договору 7.05.2010 р. не підписувала і не укладала, дізналась про існування цього договору та змін до нього лише в січні 2015 року, коли ПП «ЗІС» звернулось з позовом до нового орендаря про скасування державної реєстрації договору оренди.

Представник відповідача ОСОБА_8 позов не визнав, суду пояснив, що ПП «ЗІС» в квітні 2006 року укладались договори оренди земельних ділянок в с.Петрашівка, договір оренди земельної ділянки ОСОБА_2 на її прохання був підписаний її невісткою ОСОБА_4 , якій вона надала свій паспорт та державний акт на право власності на земельну ділянку, крім того, ОСОБА_2 з 2006 року щорічно отримувала орендну плату, їй з цього часу було відомо про існування договірних відносин з ПП «ЗІС», 7.05.2010 р. між ПП «ЗІС» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до зазначеного договору, відповідно до якої продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки до 2025 року та збільшено розмір орендної плати до 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначену угоду підписав син ОСОБА_2 ОСОБА_5 з відома матері; просить відмовити у позові, оскільки відсутні підстави для визнання спірних правочинів недійсними; крім того з моменту підписання договору оренди земельної ділянки та змін до договору пройшло більше трьох років до дня звернення позивачки до суду, тому в поданій до суду заяві просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

Представник Держгеокадастру у Теплицькому районі в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу, у вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши надані сторонами документи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд визнає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено такі фактичні обставини.

ОСОБА_2 на праві приватної власності за життя належала земельна ділянка площею 2,5313 га на території Петрашівської сільської ради Теплицького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №104609 від 15.03.2005 р.

Відповідно до договору оренди землі від 20 квітня 2006 р. між ПП «Зіс» (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець), зареєстрованого Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 9.08.2006 р. за №25, об`єктом оренди є належна ОСОБА_2 земельна ділянка площею 2,5313 га на території Петрашівської сільської ради Теплицького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строк дії договору 10 років; змінами (доповненнями) до договору оренди землі від 7.05.2010 р. між ПП «Зіс» (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець), зареєстрованими Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2010 р. за №90, строк дії договору продовжено на п`ятнадцять років до 2025 року, змінено розмір орендної плати.

Відповідно до висновку експерта №6/тдд від 17 грудня 2015 року підпис від імені ОСОБА_2 в договорі оренди від 20 квітня 2006 року, який зареєстрований 09 серпня 2006 року за №5 та укладений між ОСОБА_2 та ПП «ЗІС», виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою; ознак навмисно зміненого почерку при виконанні підпису від імені ОСОБА_2 в договорі оренди від 20 квітня 2006 року, який зареєстрований 09 серпня 2006 року за №5 та укладений між ОСОБА_2 та ПП «ЗІС», не виявлено (а.с.66-69 т.1).

Відповідно до висновку експерта №2955/2956/18-21 від 23.08.2018 р. підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» у змінах (доповненнях) до договору оренди землі від 7 травня 2010 р., укладених між ОСОБА_2 та ПП «ЗІС» - виконаний рукописним способом кульковою ручкою, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів; підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» у змінах (доповненнях) до договору оренди землі від 7 травня 2010 р., укладених між ОСОБА_2 та ПП «ЗІС» - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою (а.с.175-178 т.2).

Відповідно до укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Теплик-Агро» (орендар) договору оренди землі від 10 січня 2014 р. об`єктом оренди строком на десять років є належна ОСОБА_2 земельна ділянка загальною площею 2,5313 га кадастровий номер :01:000:0118, розташована на території Петрашівської сільської ради, право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6.04.2014 р. за номером 5246802. (а.с.135, а.с.116-118 т.2).

Свідок ОСОБА_9 у своїх показаннях пояснила суду, що працює в ПП «ЗІС» бухгалтером з 2006 року; в 2006 році підприємство в приміщенні сільського будинку культури укладало договори оренди землі з жителями с.Петрашівка, люди приходили з необхідними документами; від імені ОСОБА_2 договір оренди укладала її невістка ОСОБА_4 за усним дорученням свекрухи, яка надала їй документи на укладання договору: копію державного акту і паспорта, примірник договору оренди вона позивачці не видавала; зміни до договору в травні 2010 року підписані сином ОСОБА_2 ОСОБА_5 , до 2015 року ОСОБА_2 отримувала щороку орендну плату від ПП «ЗІС», перші роки сама особисто отримувала, про що є її підписи у відомостях, потім безпосередньо за дорученням ОСОБА_2 отримували зерно в основному донька і зять, з 2010 року ця орендна плата була збільшена, лише в 2014 році орендну плату отримав син ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 суду дала, що з 2006 року працює в ПП «ЗІС» бухгалтером, вона була присутня в сільському будинку культури під час укладення договорів оренди, люди приходили зі своїми документами; в ПП «ЗІС» працювала ОСОБА_4 , яка займалась договором своєї свекрухи, яка на той час проживала в с.Завадівка і надала свої документи сину і невістці для оформлення договору, договір підписала ОСОБА_12 на прохання свекрухи, під час укладання договорів оренди позивачки не було, угоду про зміни до договору 7.05.2010 р. підписав замість матері ОСОБА_13 , пояснив, що на прохання матері; протягом усього часу ОСОБА_2 отримувала орендну плату, спочатку приїздила сама і отримувала зерно, надалі повідомила про те, що буде отримувати зерно дочка ОСОБА_6 чи зять, також телефонувала, щоб віддали орендну плату дочці і зятю, в 2014 році доручила орендну плату отримати сину ОСОБА_5 , доручення було посвідчено секретарем сільської ради, жодних претензій не мала ні до орендної плати, ні до використання її земельної ділянки, завжди була задоволена.

Свідок ОСОБА_4 у своїх показаннях пояснила суду, що земля в селі Петрашівка тривалий час не оброблялась, громадяни звернулись до керівника ПП «ЗІС`з пропозицією орендувати їх земельні ділянки; її свекруха ОСОБА_2 надала їй паспорт і державний акт на земельну ділянку для укладення договору оренди, вона підписала договір замість ОСОБА_2 , примірника договору оренди свекрусі не передавала, однак повідомила про розмір орендної плати, умови договору, на той час вона працювала в ПП «ЗІС», орендну плату свекруха отримувала чи її дочка, в 2014 р. отримав зерно син за дорученням матері, ніяких претензій ОСОБА_2 не висловлювала.

Свідок ОСОБА_5 у своїх показаннях пояснив суду, що його мати ОСОБА_2 в с.Завадівка, де проживала, надала державний акт і паспорт його дружині, яка працювала в ПП «ЗІС», попросила її, щоб вона підписала договір оренди за неї, щоб їй не їхати із сусіднього села; 7.05.2010 р. зміни до договору підписав замість матері він, в 2014 році мати дала доручення йому на отримання орендної плати і він отримав і відвіз матері, орендну плату отримувала його сестра ОСОБА_14 і мати.

Спірні відносини регулюються:

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ШС України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Оскільки, дослідженими судом доказами достовірно встановлено, що договір оренди землі від 20 квітня 2006 р. між Приватним підприємством «ЗІС» та ОСОБА_2 , зареєстрований Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 9.08.2006 р. за № 25, підписано не ОСОБА_2 , а іншою особою, зокрема, її невісткою ОСОБА_4 , а також встановлено, що зміни (доповнення) до договору оренди землі від 7 травня 2010 року між Приватним підприємством «ЗІС» та ОСОБА_2 , зареєстровані Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2010 р. за № 90, підписано не ОСОБА_2 , а іншою особою, зокрема, її сином ОСОБА_5 , сама власник на той час ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 2,5313 га кадастровий номер :01:000:0118, розташована на території Петрашівської сільської ради, участі безпосередньо в укладенні та підписанні зазначених правочинів не брала, хоча достовірно знала про його існування та отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, тобто сторони спірних правочинів в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору оренди землі від 20.04.2006 р. та умов змін(доповнень) від 7.05.2010 р. до даного договору, а саме щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, як: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, - то спірні договір оренди землі від 20 квітня 2006 р. та зміни (доповнення) до договору оренди землі від 7.05.2010 р. між Приватним підприємством «ЗІС» та ОСОБА_2 є такими, що не укладені, права та обов`язки за такими правочинами його сторонами не набуті, а правовідносини за ним - не виникли, а тому спірні правочини не можуть бути визнані судом недійсними, тож у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої земельної ділянки: негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року справа №145/2047/16-ц).

У зв`язку із тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд не вправі застосувати ще й таку підставу для відмови в задоволенні позову, як пропуск позивачем строку загальної позовної давності тривалістю три роки, на яку посилається в своїй заяві представник відповідача.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 267, 271-273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі, укладений 20 квітня 2006 р. між Приватним підприємством «ЗІС» та ОСОБА_2 , зареєстрований Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 9.08.2006 р. за № 25, про визнання недійсними змін (доповнень) до договору оренди землі, укладених 7 травня 2010 року між Приватним підприємством «ЗІС» та ОСОБА_2 , зареєстрованих Теплицьким районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2010 р. за № 90.

Повний текст рішення судом виготовлено 31.08.2022 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя: