Справа № 388/2046/21
11.05.2022 року Долинський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,
ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до відповідача та просить: 1) розірвати між ними шлюб, зареєстрований 27 жовтня 2018 року, актовий запис № 485; 2) стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; 3) стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.
Позов мотивує тим, що 27 жовтня 2018 року з відповідачем зареєстрували шлюб.
У сторін є дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спільне життя з відповідачем не склалось. Між сторонами перестало існувати взаєморозуміння, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства, що має істотне значення та суперечить їх інтересам.
Позивачка вказує, що тепер шлюб є формальним, його збереження та примирення неможливі.
Оскільки відповідач належним чином не здійснює утримання дитини, аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку.
ОСОБА_1 зазначає, що отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, має мінливий дохід, отримує допомогу від батьків.
У свою чергу відповідач отримує офіційний дохід, має додатковий дохід, а тому може сплачувати аліменти на дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав.
Оскільки відповідач від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про причину неявки не повідомив, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України).
Судом установлено, що 27 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а. с. 7).
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.
Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з чч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до чч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
За змістом ч. 1 ст. 75, чч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 79, чч. 1, 2 ст. 80 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу (ч. 2 ст. 91 СК України).
Судом установлено, що у сторін є дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Отже, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів у цій справі, суд виходить з презумпції фізичного здоров`я, як дитини, так і її батька, оскільки інших відомостей про це сторони не надали.
Дитина сторін зважаючи на її вік, а саме те, що вона є малолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище, що суд враховує при визначенні розміру аліментів.
Відомості про майновий стан відповідача у справі відсутні.
Сторони також не надали відомості про наявність у відповідача зобов`язань перед іншими особами: утриманцями або кредиторами, які суттєво впливають на його здатність утримувати дитину.
Відповідач відзив проти позову із його невизнанням або частковим визнанням у частині розміру аліментів не надіслав.
Позивачка ОСОБА_1 на момент звернення до суду з позовом здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, відповідно перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тобто позивачка у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги від чоловіка.
Суд бере до уваги, що заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача відповідає положенням ч. 5 ст. 184 СК України, які, зокрема, передбачають право того із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті.
За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Оскільки у цій справі позивачка не надала доказів, що свідчать про достатність заробітку відповідача для присудження з нього мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину, відповідно суд доходить до висновку про необґрунтованість її вимог у цій частині позову.
У зв`язку з цим суд робить висновок, що справедливим і розумним буде присудження аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Окрім цього та з урахуванням вищезазначеного, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
Визначений розмір аліментів суд уважає відповідає матеріальному становищу відповідача та фактичним обставинам справи.
До такого по суті висновку також доходив Верховний Суд у своєму рішенні від 13 червня 2019 року (справа № 201/2097/17).
Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, аліменти на дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовну заяву ОСОБА_1 пред`явлено до суду поштовим зв`язком 17 грудня 2021 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлений у 2021 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2270 грн.
Отже, оскільки вимоги майнового характеру позивачки у цій справі задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн, а також на користь позивачки сплачений нею судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 908 грн.
На підставі викладеного, керуючись статями 105, 110, 112, 141, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 27 жовтня 2018 року у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 485.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 17 грудня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення трьох років ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 17 грудня 2021 року.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) понесених судових витрат.
Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський