Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3105/22
Провадження № 2-о/553/76/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 місяців із заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;наближення ближче ніж на 200 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 ; наближення ближче ніж на 200 метрів до місця перебування ОСОБА_1 та переслідування її; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; обмеження спілкування з постраждалою ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з лютого 2009 року по липень 2020 року. Наразі сторони проживають окремо, проте ОСОБА_2 постійно приходить до будинку заявниці та вчиняє домашнє насильство.

В судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала з підстав, викладених в заяві та наполягала на її задоволенні.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно наразі вони разом не проживають та він приходив до помешкання ОСОБА_1 щоб забрати свої речі.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА№ 250095, винесеного стосовно ОСОБА_2 , до останнього застосовано заходи термінового заборонного припису у вигляді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб з 04.07.2022 по 09.07.2022 (а.с.7).

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.08.2022 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини вчинення домашнього насильства, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, а тому суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні заявниця пояснила, що помешкання по АДРЕСА_1 належало її померлим родичам, зараз вона оформлює право власності, є зареєстрованою за цією адресою та постійно там проживає. У свою чергу ОСОБА_2 має власне житло, проте після припинення стосунків, продовжує приходити до її житла та веде себе як господар.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував тієї обставини, що має власне місце проживання та пояснював свою появу у помешканні заявниці бажанням забрати речі.

Таким чином в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що ОСОБА_2 перебував за місцем проживання заявниці та допускав неправомірні дії у відношенні останньої, тому з огляду на ймовірність продовження вчинення таких дії підлягають застосуванню обмеження у вигляді заборони йому перебувати, наближатися до місця проживання заявниці та обмеження спілкування з нею.

Водночас, оскільки заявницею не повідомлялось та не надано доказів, які б підтверджували ведення листування чи телефонних розмов ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , її переслідування, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в частині видачі заборонного припису щодо ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави.

Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265, 293-294, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 на строк три місяці у вигляді тимчасового обмеження його прав з покладанням наступних обов`язків:

заборона перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборона наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

обмеження спілкування з ОСОБА_1 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .
Повне ім`я заінтересованої особиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ,

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих