30.08.2022
Справа № 331/3530/21
Провадження № 2/331/157/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря : Мироненко О.В.

представника позивача - Сєдова М.В.,

представників відповідача Мульченко Є.В., Колоянова В.А.

розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Компанія «СВ»», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», про визнання права власності на майно, і за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Компанія «СВ», Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває об`єднана справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Компанія «СВ»», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», про визнання права власності на майно, і за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Компанія «СВ»», Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», про визнання недійсним договору.

31 січня 2022 року представником позивача адвокатом Сєдовим М.В. було подане клопотання про поновлення процесуального строку щодо подання клопотання про витребування доказів та клопотання про витребування від Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» проектної документації, яка подавалася Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Компанія «СВ» під час укладання договору про постачання електричної енергії на об`єкт- магазин по АДРЕСА_1 та матеріали реєстраційної картки/справи, яка стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Компанія «СВ» та укладання між останньою та третьою особою договору про постачання електричної енергії.

Клопотання вмотивоване тим, що позивач має право під час підготовчого засідання заявити вищезазначене клопотання та сам немає можливості отримати вищезазначені докази, які мають суттєве значення для встановлення обставин справи.

Аналогічне клопотання надійшло від представника позивача ОСОБА_3 30.08.2022.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

За змістом ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За змістом ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що вищезазначені клопотання подано представником позивача на стадії судового розгляду справи по суті.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача подати до суду певний процесуальний документ у встановлений законом строк. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 21 вересня 2021 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, при цьому, представник позивача адвокат Сєдов М.В. був присутній в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2022 року представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів.

Тобто, суд приходить до висновку, що представник позивача протягом тривалого періоду часу не вживав дій щодо звернення до суду у даній справі з відповідними клопотаннями.

Суд вважає, що наведені представником позивача доводи про наявність поважних причин пропущення процесуального строку, не є поважними та істотними, оскільки ніяким чином не перешкоджали представнику позивача подати відповідні клопотання.

Відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людинияк джерела права.

Так згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, в тому числі щодо виконання судового рішення, як завершальній стадії судового розгляду. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципамрівності сторні та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Аналіз наведених рішень ЄСПЛ свідчить про те, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання про поновлення строків для вчинення процесуальних дій.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини, клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а клопотання про витребування доказів слід залишити без розгляду.

Відмова суду у поновленні встановленого законом процесуального строку ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу рівності сторін.

Керуючись статтями 126, 127, 222, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Сєдова М.В. про поновлення процесуального строку щодо подання клопотання про витребування доказів - відмовити.

Клопотання представника позивача адвоката Сєдова М.В. про витребування доказів - залишити без розгляду.

Ухвалу суду в частині відмови у поновлені процесуального строку може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 31 серпня 2022 року.

Суддя О.Є. Жукова