Справа № 589/81/22
Провадження № 6/589/24/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвши С.Л.,

з участю секретаря судового засідання - Новик О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шостка подання старшого державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Луппи Надії Іванівни

- про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі Шосткинський відділ ДВС у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми)) Луппа Н.І. звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що у Шосткинському відділ ДВС у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на виконанні знаходиться вимога Ф-1599-53 У від 06.11.2020 видана ГУ ДПС України у Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 7141,36 грн.

Виконавче провадження відкрито державним виконавцем 13 квітня 2021 року.

Боржник ухиляється від повного, своєчасного виконання рішення, за викликом державного виконавця не з`являється.

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена.

У відповідності до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, з участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що на виконанні у Шосткинському відділі ДВС у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) знаходиться виконавче провадження ВП №65103433 з примусового виконання вимоги по сплаті боргу Ф-1599-53 У від 06 листопада 2020 року виданого ГУ ДПС України у Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Сумській області боргу 7141 грн 36 коп. (а.с. 5)

Державним виконавцем проводились певні заходи з приводу перевірки майнового стану боржника, та отримані відповіді про відсутність відомостей про джерела отримання боржником доходів: пенсії не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, рахунків в банківських установах не має.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-XII (далі - Закон №3857-XII). Згідно із положеннями п. 5 статті 6 даного Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), державний виконавець має право звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язання за рішенням у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону №1404-VIII, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного виконавця).

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, що позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків (Узагальнення Верховного Суду України судової практики щодо розгляду подань про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013).

На думку суду, саме по собі невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього відповідним рішенням зобов`язань та повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Також, слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та не надано доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

З урахуванням викладеного, а також оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов`язання, то у суду не має правових підстав для задоволення цього подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №3857-ХІІ, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадках, якщо: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання, до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань; щодо нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі.

Таким чином, аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є визначення наявності у громадянина відповідного паспорта.

На вказані вимоги Закону також звертається увага і у листі Міністерства юстиції України від 06 червня 2008 року №25-32/507, а саме вказується, що у резолютивній частині подання державного виконавця, мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), назва органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа потрібно зазначати вид паспортного документа (для громадян України дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, посвідчення особи моряка або посвідчення члена екіпажу; для іноземних громадян та осіб без громадянства паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серію та номер, а також назву та адресу державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем 13 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65103433. Проте, до матеріалів справи не надано документів, що підтверджували, що виконавцем вжито будь-які інші заходи як щодо розшуку боржника, виходу за адресою боржника, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404 - VIIІ, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, п.8 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», від 27 січня 1995 року №57, ст. 2, 7, 258-261, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Луппи Н.І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша