Справа № 522/9243/22
Провадження № 2-о/522/254/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Тофан Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей та визначення місця проживання дітей.

Заява мотивована тим, що 06 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 47, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Заявники зазначають, що шлюбні відносини між ними фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Подружжя має різні погляди на сімейні відносини та виховання дітей.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей з батьком, тож окрім вимоги про розірвання шлюбу, просили визначити місце проживання дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2022 року було відкрито провадження по цивільній справі окремого провадження з призначенням судового засідання на 23 серпня 2022 року.

У судове засідання 23 серпня 2022 року з`явився заявник ОСОБА_1 , заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвати та визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьком - ОСОБА_1 . Від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження окрім іншого, розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 06 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 47, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Шлюбні відносини між подружжям фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Подружжя має різні погляди на сімейні відносини та виховання дітей.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Щодо вимог заявників з приводу визначення місця проживання дітей.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір від 22 липня 2022 року щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б.

Відповідно Договору від 22 липня 2022 року між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей з батьком.

Відповідно до статті 1 Сімейного кодексу України визначено, що Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей визначені у Главі 13 Розділу ІІІ Сімейного кодексу.

Питання щодо визначення місця проживання дітей регламентовані статтями 160, 161 Сімейного кодексу України. Вказані норми визначають суб`єктів, які можуть вирішувати питання місця проживання дитини як за згодою, так і при наявності спору між батьками.

Проте сам порядок вирішення вказаного питання про визначення місця проживання дитини між батьками регламентується іншими нормативно-правовими актами, а саме постановою КМУ № 866 (у разі досудового вирішення справи органом опіки та піклування) або Цивільним процесуальним кодексом України (у разі наявності спору між батьками), тощо.

Таким чином, Сімейним кодексом України врегульовано процедуру визначення місця проживання дитини державними органами (зокрема судом) лише в разі наявності спору між батьками. Офіційної процедури визначення місця проживання дитини в разі відсутності спору із залученням державного апарату не існує. В разі якщо спір між батьками відсутній, місце проживання дитини визначається за згодою батьків, тобто в договірному порядку.

Законодавством чітко регламентовано, що окреме провадження - це вид цивільного провадження, який призначений для розгляду справи за відсутності спору між учасниками справи для підтвердження тих чи інших юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів. При цьому, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 293 ЦПК України).

Саме поняття «визначення місця проживання дитини» має посилання на наявність спору між батьками, а отже вирішуватися в порядку окремого провадження не може.

Зважаючи на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір від 22 липня 2022 року щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., заявниками було урегульовано питання визначення місця проживання дітей у досудовому порядку, а отже вимоги заявників щодо визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ОСОБА_1 є не обґрунтованими.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266, 293 ЦПК України, ст. ст. 109, 112, 113, 114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей та визначення місця проживання дітей- задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 06 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У задоволенні інших вимог заявників - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення суду. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду

Повний текст рішення суду було виготовлено 25 серпня 2022 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена

23.08.22