Справа № 750/4017/22
Провадження № 2/750/1134/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Новик В.С.,

за участі представника позивача - адвоката Кравченка В.В., третіх осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

25.06.2022 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Третя особа ОСОБА_1 позов підтримав.

Третя особа ОСОБА_2 позов підтримала.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд встановив, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що позивачу по справі - ОСОБА_3 та третім особам по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належать по 1/3 частині на праві власності житлове приміщення (квартира), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06 листопада 2014 року №5-05/425 (а.с. 43).

На даний час у вказаному житловому приміщенні зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №1129 від 01 лютого 2022 року (а.с.49) та довідкою КП «ЖЕК-10» ЧМР №22-01 від 18 липня 2022 року.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 21 травня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №214 - розірвано (а.с. 33-34).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер 742558700:03:000:2112. площею 0,09 та, розташованої за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, Вознесенська сільська рада, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину: - земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:2112, площею 0,09 га. яка розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район. Вознесенська сільська рада, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину: земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:2112, площею 0.09 та. яка розташована за адресою: Чернігівська область. Чернігівський район. Вознесенська сільська рада, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 35-40).

Під час вирішення справи про поділ спільного майна подружжя, в судовому засіданні, відповідач повідомляла, що постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 у спільно побудованому разом із чоловіком вказаному житловому будинку.

Як вбачається з акту від 13 липня 2022 року, складеного в присутності сусідів позивача по АДРЕСА_3 : ОСОБА_4 . ОСОБА_10 , а також у присутності майстра відділу з експлуатації житлового фонду, елементів благоустрою і санітарного утримання будинків та прибудинкової території комунального підприємства «ЖЕК-10», достеменно підтверджується обставина того, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою з грудня 2017 року (а.с. 50).

Увесь тягар по утриманню спірного житлового приміщення: оплату житлово-комунальних послуг, утримання житлового приміщення в належному стані та технічно придатному для проживання стані несе на собі позивач по справі та третя особа ОСОБА_2 , відповідач по справі жодної участі у таких діях не приймає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що з позивачем сусіди, мешкаємо в одному під`їзді. В буд. АДРЕСА_1 проживає позивач та треті особи. Дружина позивача не проживає в даній квартирі вже більше двох років.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що в квартирі АДРЕСА_4 проживає позивач разом з третіми особами, з позивачем знайомий особисто. До листопада 2020 року також проживала дружина позивача ОСОБА_4 . Останній раз бачив ОСОБА_4 приблизно в середині 2021 року. Мав з нею розмову, повідомила, що приїхала забрати речі.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що, за адресою АДРЕСА_2 знаходиться двох поверховий будинок, площею більше 200 метрів квадратних, побудований в 2017 році. Власниками є сім`я ОСОБА_1 . Після введення будинку в експлуатацію, не менше двох років тому, в ньому проживав позивач і його дружина.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Оскільки інше не встановлено чинним законом, договором, на підставі якого встановлено сервітут, відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім`ї права користування помешканням.

Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.

Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).

У зв`язку з тим, що шлюб між сторонами розірвано, на підставі вищезазначеного рішення, відповідач по справі - ОСОБА_4 , хоча і зареєстрована у житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , проте починаючи з грудня 2017 року там не проживає з власної волі, оскільки починаючи з грудня 2017 року (дати введення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в експлуатацію), реєстрація її місця проживання за цією адресою носить формальний характер, оскільки ОСОБА_4 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 та в середині 2021 року забрала свої речі зі спірної квартири.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідача ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засіданнях та значенням справи для сторони.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6400 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6400 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.10.2022.

Суддя Л.В. Карапута