КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22- ск/824/35/2022 Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 824/57/22

05 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді - Ратнікової В.М.

при секретарі - Шпильовій Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Дорошенка Олега Миколайовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021 за позовом BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) про стягнення 102 154, 00 євро - заборгованості, трьох процентів річних, витрат з арбітражного збору а також витрат, пов`язаних з арбітражним розглядом справи,-

в с т а н о в и в :

09 червня 2022 року представник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Дорошенка Олега Миколайовичазвернувся до Київського апеляційного суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021 за позовом BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) про стягнення 102 154, 00 євро - заборгованості, трьох процентів річних, витрат з арбітражного збору а також витрат, пов`язаних з арбітражним розглядом справи.

На обґрунтування заяви зазначає, що не погоджується з рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 грудня 2021 року та вважає, що наявні підстави для його скасування.

Вказує на те, що в укладеному між сторона контракті від 11 січня 2021 року № 53-129-01-02212 у розділі ІХ міститься арбітражне застереження, проте даним розділом не обумовлено застереження про можливість передання на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду спорів щодо виконання договорів про публічні закупівлі.

На думку заявника укладення зазначено вище контракту відбувалося за результатами проведення публічних закупівель, а отже передання на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду спору щодо виконання даного контракту про публічні закупівлі суперечить положенню ч.ч.1, 2 ст. 22 ГПК України.

Вказує на те, що ДП НАЕК "Енергоатом" відноситься до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, включене до переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Зазначає, що відповідно до пункт 2 статті V Нью-Йоркської конвенції, у визнанні та приведенні до виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій запитується визнання та приведення до виконання, визнає, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання та приведення до виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

На думку заявника, оскаржуване рішення порушує публічний порядок України, оскільки загрожує безпеці та економіці України та вплине на належне забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безперебійного електропостачання та постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики.

Зазначає, що відповідач не ухилявся від виконання своїх обов`язків перед позивачем, але для здійснення грошового переказу коштів в якості оплати за поставлений товар вимушений був виконувати засновані на законі вимоги АТ "Укрексімбанк" як суб`єкта фінансового моніторингу. АТ "Укрексімбанк" для здійснення грошового переказу запитав у відповідача документи, надання яких залежало від позивача.

З огляду на вище викладене, просив суд скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 грудня 2021 року.

Не погоджуючись з поданою заявою, представник позивача BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) Іваненко Михайло Анатолійович подав пояснення, у яких вказує на відсутність законних підстав для задоволення цієї заяви.

Зазначив, що встановлені ч. 1 ст. 22 ГПК України обмеження, на які посилається заявник, стосуються публічно- правових спорів, до яких даний спір не відноситься.

Вказує на те, що позиція заявника полягає у намаганні уникнути виконання зобов`язання через його статус державного підприємства, а доводи про відсутність вини у порушенні зобов`язання не свідчить про звільнення від обов`язку сплатити кошти за контрактом.

В судовому засіданні представник заявника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Жамбровський Михайло Сергійович повністю підтримав доводи заяви та просив скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021.

Представник BRV Tride s.r.o. (Словацька Республіка) Іваненко Михайло Анатолійович в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021 посилаючись на безпідставність доводів заяви.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи , суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021 слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 січня 2021 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі директора Відокремленого підрозділу «Атомкомплект» Комарова Володимира Олексійовича та BRV Traide s.r.o. ( резидент Словаччини) в особі директора ОСОБА_1 було укладено контракт № 53-129-01-02212.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного контракту постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у контракті, поставити панелі виробництва Impuls Energo s.r.o., Чехія для ВП "Хмельницька АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом". Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у контракті, прийняти і оплатити продукцію.

Сума контракту становить 102 154,00 євро. (п. 3.1)

У п. 9.2 розділу ІХ контракту визначено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом переговорів та взаємних консультацій. Усі неврегульовані за договором спори передаються заінтересованою стороною на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті в Україні у відповідності до Регламенту даного суду, з дотриманням претензійного порядку врегулювання спору. Місцезнаходження арбітражного суду- м. Київ, Україна. Право, що підлягає застосуванню- матеріальне право України.

Відповідно до п. 9.4 контракту, рішення арбітражного суду є остаточним та обов`язковим для виконання сторонами контракту.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на користь BRV Traide s.r.o. 102 154, 00 євро заборгованості, 1 486,13 євро - трьох процентів річних, нарахованих за період 27 травня 2021 року по 19 листопада 2021 року, 5 868,31 євро- на відшкодування витрат з арбітражного збору, 4 000,00 євро - на відшкодування витрат, пов`язаних з арбітражним розглядом справи, а разом 113 508,44 євро, а також три проценти річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості кожного дня , починаючи з 20 листопада 2021 року, до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості х 3 %: кількість днів у відповідному році ( 365/366) х на кількість днів прострочення. Відмовлено у задоволенні позовної вимоги про стягнення трьох процентів річних у сумі 243,49 євро у зв`язку з її необгрунтованістю з покладенням на позивача арбітражного збору у сумі 13,53 євро. .

Відповідно до ч. 2 ст. 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражного суду передбачено у частині другій статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно із статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що перелік підстав для скасування рішення арбітражного суду є вичерпним.

Як на підставу для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року заявник зазначав, що передання на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду спору щодо виконання даного контракту про публічні закупівлі суперечить положенню ч. 1, 2 ст. 22 ГПК України.

Згідно вимог ч.1, 2 ст. 22 ГПК України, спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім:

1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на фінансові інструменти, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті;

2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7-13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті;

3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Термін "фінансові інструменти" вживається у цьому Кодексі у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Спори, передбачені пунктом 3 частини першої статті 20 цього Кодексу, що виникають з договору, можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу лише на підставі арбітражної угоди, укладеної між юридичною особою та всіма її учасниками.

Цивільно-правові аспекти спорів, зазначених у пунктах 2, 7 частини першої, пункті 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі, можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до п. 9.2 розділу ІХ контракту, сторони погодили, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом переговорів та взаємних консультацій. Усі неврегульовані за договором спори передаються заінтересованою стороною на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті в Україні у відповідності до Регламенту даного суду, з дотриманням претензійного порядку врегулювання спору. Місцезнаходження арбітражного суду- м. Київ, Україна. Право, що підлягає застосуванню- матеріальне право України.

Контракт підписаний обома сторонами та в судовому порядку недійсним не визнаний.

Доводи заявника про співвідношення спору, аспекту цивільно-правового спору та змісту застереження, викладеного у пункті 9.2 контракту зводяться до власного тлумачення умов договору та норм права з огляду на наступне.

При розмежуванні цивільно-правових (приватно-правових) та публічно-правових аспектів спорів визначальним є характер правовідносин між сторонами, якими у першому випадку є рівноправність сторін договору та їх статусу у таких відносинах, а в іншому - наявність в однієї із сторін договору публічних відповідних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Ці особливості випливають з мети Закону, якою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За змістом Закону України «Про публічні закупівлі» публічно-правовими є відносини з державного регулювання, контролю у сфері закупівель та громадського контролю, визначення загальних умов здійснення закупівель, їх видів, порядку проведення закупівель та процедур торгів, переговорних процедур, звітності про результати проведення закупівлі тощо.

Згідно з частиною другої статті 22 ГПК України цивільно-правові аспекти спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі, можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Отже, на відміну від спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті, які мають публічно-правові аспекти і які підлягають розгляду лише у порядку господарського судочинства, цивільно-правові аспекти таких спорів можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Застосований законодавцем термін «цивільно-правові аспекти спорів» за своїм смисловим значенням та переслідуваною законодавцем метою по суті є різновидом саме цивільно-правового спору, який у спірному випадку виник на стадії виконання стороною договірного обов`язку зі сплати коштів за надані послуги.

Питання правових наслідків порушення зобов`язання, відповідальності за порушення зобов`язання врегульовані главою 51 розділу 1 книги п`ятої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За своєю правовою природою спір, який переданий сторонами у цій справі на вирішення МКАС при ТПП України, є саме цивільно-правовим спором, оскільки стосується виконання укладеного цивільно-правового договору, а не виконання договору про закупівлі у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі».

Отже, доводи заяви про те, що національним законодавством передбачена заборона передачі на розгляд міжнародного арбітражного суду спору, що виник при виконанні договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб, є безпідставними.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2020 року у справі № 824/235/2018 (провадження № 61-19916ав19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 824/72/21 (провадження 61-9230ав21)

Також безпідставними є доводи заяви про те, що оскаржуване рішення порушує публічний порядок України, оскільки загрожує безпеці та економіці України та вплине на належне забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безперебійного електропостачання та постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики з огляду на наступне.

Статтею 28 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» встановлено, що третейський суд вирішує спір згідно з такими нормами права, які сторони обрали як такі, що застосовуються до суті спору. Якщо в ньому не висловлено іншого наміру, будь-яке положення права або системи права будь-якої держави повинно тлумачитись як таке, що безпосередньо відсилає до матеріального права цієї держави, а не до її колізійних норм.

В разі відсутності якої-небудь вказівки сторін третейський суд застосовує право, визначене згідно з колізійними нормами, які він вважає застосовними.

Третейський суд приймає рішення ex aequo et bono, або як "дружній посередник", лише в тому разі, коли сторони прямо уповноважили його на це.

В усіх випадках третейський суд приймає рішення згідно з умовами угоди і з врахуванням торгових звичаїв, що стосуються даної угоди.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Під публічним порядком розуміють правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.

Як порушення процесуального публічного порядку потрібно розуміти ті процесуальні порушення, допущені арбітражним судом, які є підставою для його скасування відповідно до пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України. Такі підстави для скасування рішення арбітражного суду можуть бути застосовані у тому разі, якщо сторона, яка подала заяву про скасування арбітражного рішення, обґрунтовує таку заяву цими доводами.

Натомість підстави для скасування рішення арбітражного суду відповідно до пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України підлягають перевірці судом ex officio.

Категорія публічного порядку застосовується не лише задля того, щоб захистити державу від таких іноземних арбітражних рішень, що порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя у країні визнання та виконання таких рішень. Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права також може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оскарження в ньому рішення комерційного арбітражу, розташованого у тій самій країні.

Відповідно, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України також підлягають оцінці судом на предмет порушення публічного порядку України.

По своїй суті доводи заявника зводиться до незгоди з правильністю застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору, з вирішенням спору по суті, та не свідчать про порушення публічного порядку України.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявник не довів, що рішення арбітражного суду впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна, чи що вказане рішення завдасть шкоди суверенітету чи безпеці держави Україна.

Таким чином, оскаржуване рішення МКАС не виходить за межі контракту та не суперечить публічному порядку України, а суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021 за позовом BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) про стягнення 102 154, 00 євро - заборгованості, трьох процентів річних, витрат з арбітражного збору а також витрат, пов`язаних з арбітражним розглядом справи не суперечить публічному порядку України, а тому заява представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Дорошенка Олега Миколайовича про скасування вказаного рішення не підлягає задоволенню.

05 липня 2022 року представник BRV Traide s.r.o. адвокат Іваненко Михайло Анатолійович у відзиві на заяву про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 рокуу справі № 124/2021 просив суд стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) на користь BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) судові витрати на оплату правової допомоги адвоката у розмірі, орієнтовно, 15 000,00 євро ( 10 000 євро вартість наданих послуг + 5000,00 євро гонорар успіху.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлений договором про надання правової допомоги від 29 квітня 2021 року № 29/04/21, невід`ємною частиною якого є додаткова угода № 8_1/арреаl від 22 червня 2022 року. Згідно з п. 3.1. додаткової угоди, сторони домовились, що вартість послуг, передбачених п.2.1.1 даної додаткової угоди, які оплачуються незалежно від результату судового розгляду становить 10 000,00 євро, та їх оплата здійснюється наступним чином: 5000,00 євро сплачується клієнтом шляхом передоплати до винесення судового рішення Київського апеляційного суду за результатами розгляду справи, решта 5000,00 євро сплачуються клієнтом протягом 20 днів після винесення рішення Київського апеляційного суду.

Окрім того, зазначає, що у п. 3.2 додаткової угоди сторони визначили, що у разі ухвалення Київським апеляційним судом рішення на користь клієнта, клієнт зобов`язується додатково до гонорару, передбаченого п. 3.1 цієї додаткової угоди, сплатити винагороду («гонорар успіху»), що становить 5% від суми арбітражного рішення, тобто 5 000, 00 євро, які так само сплачуються протягом 20 днів після винесення рішення.

01 серпня 2022 року представник BRV Traide s.r.o. адвокат Іваненко Михайло Анатолійович до апеляційного суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів понесених витрат на правову допомогу, посилався на те, що 25 липня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Конвента Ліґал» та BRV Traide s.r.o. було укладено додаткову угоду № 8_2/арреаl_2 до договору № 29/04/2021 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 2.1. додаткової угоди № 8_1/арреаl від 22.06.2022 року сторони погодили надання правничої допомоги у справі про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021. Вказана справа слухається у Київському апеляційному суді, № 824/57/22. Сторони домовились зменшити розмір гонорару за представництво у даній справі і встановити наступний розмір. (п. 2.2 додаткової угоди). Відповідно до п. 3.1 сторони домовились, що вартість послуг, передбачених у п. 2.1.1. даної додаткової угоди, яка оплачується незалежно від результатів розгляду справи становить 7 000,00 євро, та їх оплата здійснюється наступним чином: 5 000, 00 євро сплачується клієнтом шляхом передоплати до винесення судового рішення Київського апеляційного суду за результатами розгляду справи, та решта 2 000,00 євро сплачується клієнтом протягом 20 днів після винесення зазначеного рішення Київського апеляційного суду.

У разі постановлення Київським апеляційним судом ухвали на користь клієнта ( буде відмовлено у скасуванні арбітражного рішення повністю чи частково), клієнт зобов`язується додатково до гонорару, передбаченого п. 3.1 цієї додаткової угоди, сплатити винагороду («гонорар успіху»), що становить 3 000,00 євро і сплачується протягом 20 днів після ухвалення судового рішення. (п. 3.2 додаткової угоди).

05 вересня 2022 року представник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) Жамбровський Михайло Сергійович подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування доводів клопотання зазначав, що ДП «НАЕК «Енергоатом» не погоджується з визначеним стягувачем розміром витрат на правничу допомогу, оскільки розмір витрат не доведено належними та допустимими доказами. Вказує на те, що на думку представника ДП «НАЕК «Енергоатом», витрати на правничу дорогому у зазначеному розмірі не відповідають складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, часу, витраченого на надання цих послуг, та є неспівмірним ні з ціною позову, ні з розміром коштів, стягнутих з підприємства за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року.

Окрім того, вважає, що надані представником BRV Traide s.r.o. послуги не є видами адвокатських послуг, перелік яких визначений в ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». З огляду на вище викладене, просив суд відмовити у задоволенні заяви представника BRV Traide s.r.o. адвоката Іваненка Михайла Анатолійовича про стягнення судових витрат.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Конвента Ліґал» та BRV Traide s.r.o. було укладено договір № 29/04/2021 про надання правової допомоги.

Того ж дня між адвокатським об`єднанням «Конвента Ліґал» та BRV Traide s.r.o. було укладено додаткову угоду № 8_1/арреаl до договору № 29/04/2021 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.1 додаткової угоди сторони домовились, що вартість послуг, передбачених п. 2.1.1 даної додаткової угоди, які оплачуються незалежно від результатів судового розгляду становить 10 000,00 євро, та їх оплата здійснюється наступним чином: 5 000,00 євро сплачується клієнтом шляхом передоплати до винесення судового рішення Київського апеляційного суду за результатами розгляду справи, та решта 5 000,00 євро сплачується клієнтом протягом 20 днів після винесення рішення Київського апеляційного суду.

У разі постановлення Київським апеляційним судом ухвали на користь клієнта (відмовлено у скасуванні арбітражного рішення повністю чи частково), клієнт зобов`язується додатково до гонорару, передбаченого п. 3.1 цієї додаткової угоди, сплатити винагороду («гонорар успіху»), що становить 5% від суми арбітражного рішення, тобто 5000,00 євро і сплачується протягом 20 днів після ухвалення судового рішення. (п. 3.2 додаткової угоди).

25 липня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Конвента Ліґал» та BRV Traide s.r.o. було укладено додаткову угоду № 8_2/арреаl_2 до договору № 29/04/2021 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 2.1. додатковою угодою № 8_1/арреаl від 22.06.2022 сторони погодили надання правничої допомоги у справі про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021. Вказана справа слухається у Київському апеляційному суді, № 824/57/22.

Сторони домовились зменшити розмір гонорару за представництво у даній справі і встановити наступний розмір. (п. 2.2 додаткової угоди)

Відповідно до п. 3.1 сторони домовились, що вартість послуг, передбачених у п. 2.1.1. даної додаткової угоди, яка оплачується незалежно від результатів розгляду справи становить 7 000,00 євро, та їх оплата здійснюється наступним чином: 5 000, 00 євро сплачується клієнтом шляхом передоплати до винесення судового рішення Київського апеляційного суду за результатами розгляду справи, та решта 2 000,00 євро сплачується клієнтом протягом 20 днів після винесення зазначеного рішення Київського апеляційного суду.

У разі постановлення Київським апеляційним судом ухвали на користь клієнта (відмовлено у скасуванні арбітражного рішення повністю чи частково), клієнт зобов`язується додатково до гонорару, передбаченого п. 3.1 цієї додаткової угоди, сплатити винагороду («гонорар успіху»), що становить 3 000,00 євро і сплачується протягом 20 днів після ухвалення судового рішення. (п. 3.2 додаткової угоди).

На підтвердження здійснення оплати послуг за додатковою угодою № 8_2/арреаl_2 до договору № 29/04/2021 про надання правової допомого у розмірі 5 000,00 євро було надано копію інвойсу № 124/07/22 від 26 липня 2022 року. (а.с. 151)

28 липня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Конвента Ліґал» та BRV Traide s.r.o. було підписано акт приймання- передачі/звіт про надані послуги у рамках судової справи 824/57/22 у Київському апеляційному суді щодо скасування рішення МКАС про ТПП України у справі 124/2021 відповідно до якого було виконано наступний обсяг правової допомоги:

ознайомлення з матеріалами справи 824/57/22, аналіз заяви НАЕК про скасування Арбітражного рішення у справі 124/2021 - 3 години;

аналіз Рішення Арбітражного Суду у справі 124/2021 на предмет наявності підстав для його скасування на тих підставах, про які заявляє НАЕК-4 години;

повідомлення клієнта про процедуру розгляду Заяви про скасування Арбітражного рішення у справі 124/2021 та про перспективи, оцінка правової позиції - 3,5 години;

пошук та аналіз судової практики з метою обґрунтування відмови у задоволенні аргументів НАЕК у заяві про скасування Рішення Арбітражу у справі 124/2021 щодо арбітрабельності спору (судові рішення у справах 824/72/21, 910/9841/20, 824/235/2018)-4,5 годин;

пошук та аналіз судової практики з метою обґрунтування відмови у задоволенні аргументів НАЕК у Заяві про скасування Рішення Арбітражу у справі 124/2021 - щодо статусу НАЕКа як стратегічного підприємства, відносин з банком, відсутності вини (судові рішення у справах 761/41709/17, 824/66/20, 761/39565/17, 824/170/21, 910/7256/20, 904/5610/19, 905/1252/16)-5,5 годин;

консультування клієнта стосовно ризиків, пов`язаних із поданням заяви про скасування Рішення Арбітражу у справі 124/2021, вплив на перебіг справи про визнання та надання дозволу на виконання Рішення Арбітражу, перспективи її задоволення - 2,5 години;

підготовка проекту мирової угоди згідно побажань клієнта, погодження її з клієнтом, внесення правок згідно побажань клієнта; направлення документів НАЕКу - 4,5 години;

підготовка заперечень на заяву про скасування Рішення Арбітражу у справі 124/2021, підготовка супровідних документів - 7,5 годин;

моніторинг статусу заяви про скасування Рішення Арбітражу у справі 124/2021 у Київському апеляційному суді з моменту подання, інформування клієнта про стадії розгляду -1 година;

обговорення та погодження з клієнтом заперечень на заяву про скасування Рішення Арбітражу у справі 124/2021, внесення коригувань згідно побажань клієнта-4 години;

обговорення з клієнтом наслідків відсутності реакції НАЕКу на мирову угоду, надання консультацій щодо подальших дій і шляхів врегулювання спору, відповідь на поставлені запитання клієнта; направлення документів та пропозицій НАЕКу - 3,2 години;

підготовка до засідання 18 липня 2022 року- 2 години;

участь у судовому засіданні 18 липня 2022року - 0,2 години;

ознайомлення з матеріалами справи -1 година;

час, витрачений адвокатом на відвідування Київського апеляційного суду, очікування - 3 години; загалом витрачено часу- 49,4 год.

Також представником було надано копію диплому Магістра міжнародної енергетики, виданого Іваненку Михайлу Анатолійовичу Паризьким інститутом політичних наук (Sciences Po); CV представника у даній справі з описом досвіду; підтвердження направлення даної заяви з доданими документами боржнику.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.ч.5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З наданого до суду акту приймання - передачі/звіту про надані послуги у рамках судової справи 824/57/22 у Київському апеляційному суді щодо скасування рішення МКАС про ТПП України у справі 124/2021 вбачається, що адвокатом Іваненко Михайлом Анатолійовичем у перелік наданих ним послуг з надання правової допомоги клієнту включені послуги, які не стосуються надання правової допомоги при розгляді заяви про скасування рішення МКАС в суді, а саме: підготовка проекту мирової угоди згідно побажань клієнта, погодження її з клієнтом, внесення правок згідно побажань клієнта; направлення документів НАЕКу - 4,5 години; обговорення з клієнтом наслідків відсутності реакції НАЕКу на мирову угоду, надання консультацій щодо подальших дій і шляхів врегулювання спору, відповідь на поставлені запитання клієнта; направлення документів та пропозицій НАЕКу - 3,2 години, а тому стягненню з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) на користь BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) підлягають обгрунтовані, необхідні та реально понесені витрати BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) по оплаті послуг адвоката Іваненка М.А. при розгляді заяви представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Дорошенка Олега Миколайовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021 в сумі 5000,00 євро.

Стосовно стягнення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) на користь BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) судових витрат у вигляді гонорару успіху відповідно до п. 3.2 додаткової угоди № 8_2/арреаl_2 до договору № 29/04/2021 про надання правової допомоги суд зазначає наступне.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З огляду на зазначене, з урахуванням критеріїв визначення та розподілу судових витрат (їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи)суд не вбачає підстав для покладення на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відшкодування витрат BRV Traide s.r.o. по оплаті гонорару успіху адвоката у розмірі 3000,00 євро.

Керуючись ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» ст. 457, 459, 460, 461 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволені заяви представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Дорошенка Олега Миколайовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2021 року у справі № 124/2021 за позовом BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) про стягнення 102 154, 00 євро - заборгованості, трьох процентів річних, витрат з арбітражного збору а також витрат, пов`язаних з арбітражним розглядом справи відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (місцезнаходження: 01032, Україна, м. Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) на користь BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка, 81101, м. Братислава, вул. Шпитальска, 53,ідентифікаційний код юридичної особи 48175463) - 5 000,00 Євро витрат на правову допомогу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 09 вересня 2022 року.

Суддя: