Справа № 761/3750/22
Провадження № 2/761/7714/2022
У Х В А Л А

25 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря Шаповала М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Предметом позову є стягнення 51220,96 грн. заборгованості за кредитним договором.

Від ОСОБА_1 до суду подана позовна заява про визнання недійсним договорів.

В судове засідання, яке відбулось 25.08.2022 року, сторони не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Проте, від представника позивача в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1,2 ст. 52 ЦПК треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

У відповідності до правових висновків Великої палати Верховного суду яких викладені у постанові від 12.06.2019 № 916/542/18, зазначено наступне.

На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі. Позовні вимоги третьої особи, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Позов третьої особи повинен відповідати загальним принципам позову, визначеному у статтях 175-177 ЦПК та до цього позову судом застосовуються положення визначені у ст. 185-187 ЦПК.

У позові третьої особи, на думку суду, не була обґрунтована саме наявність самостійної вимог щодо предмета спору.

Тобто, у даному випадку предметом первісного позову є визнання недійсним договорів банківського обслуговування та споживчого кредитування між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приват Банк» від 03.03.2020 б/н.

З боку ОСОБА_1 відсутні самостійні вимоги щодо заборгованості за споживчим кредитом, однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду, вимоги третьої особи, які знаходяться поза безпосереднім предметом спору не можуть бути підставою для прийняття окремого позову третій особи в рамках даної справи.

Вищевикладене є підставою для суду у відмові у прийнятті позову третьої особи ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 52,185, 195,353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позову третьої особи ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Ухвала про відмову у прийняття позову третьої особи окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути зазначені у скарзі на рішення суду.

Суддя: