ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6246/22 Справа № 202/3470/21 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія») про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, мотивувавши його тим, що 01 жовтня 2014 року відповідно до наказу філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного підприємства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» №2-П від 23 вересня 2014 року був прийнятий на посаду заступника директора філії з безпеки. Згідно з наказом № 90-П від 30 січня 2015 року його було переведено з 01 лютого 2015 року на посаду заступника директора філії з безпеки керівника служби безпеки. Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1913 від 15 листопада 2016 року ДП «ОГХК» з 08 грудня 2016 року перетворено на ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», а філія «ВГМК» ДП «ОГХК» - на філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

Вказував, що з 20 липня 2020 року відповідно до наказу філії «ВГМК» АТ «ОГХК» №369 від 20 липня 2020 року його було переведено на посаду заступника директора філії з безпеки та контролю.

Зазначав, що наказом АТ «ОГХК» №160 від 30 липня 2020 року «Щодо застосування заходів стягнення за результатами службового розслідування» його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Зазначений наказ в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи незаконність спірного наказу, посилався на те, що голова правління АТ «ОГХК» в силу ч.1 ст.147-1 КЗпП України не наділений правом на застосування дисциплінарного стягнення відносно нього, оскільки його роботодавцем є філія «ВГМК» АТ «ОГХК», а не АТ «ОГХК», що підтверджується його трудовим договором. Вказував, що згідно з наказу АТ «ОГХК» №55 від 15 червня 2020 року його було зобов`язано провести службове розслідування, в той же час згідно посадової інструкції заступника директора філії з безпеки, до його посадових обов`язків не входить проведення службових розслідувань, зокрема, за фактами відвантаження продукції відповідно до договорів (контрактів), укладених АТ «ОГХК». Тому, ознайомившись із наказом, в межах своєї компетенції, він належним чином організував проведення відповідного розслідування працівниками філії ВГМК» АТ «ОГХК», видавши відповідне розпорядження №178 від 16 червня 2020 року, та затвердив його результати. Таким чином, він у межах своєї компетенції забезпечив проведення службового розслідування на виконання наказу АТ «ОГХК» № 55 від 15 червня 2020 року, будь-які порушення посадових обов`язків з його боку відсутні.

Посилаючись на вищевказані обставини та той факт, що наказ №160 від 30 липня 2020 року не містить чітких формулювань суті та обставин допущеного проступку, достатніх та допустимих доказів його вини, наявності шкоди від його дій та причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) та шкодою, враховуючи, що в порушення ч.1 ст.149 КЗпП України відповідач не зажадав від нього письмових пояснень, просить визнати незаконним та скасувати п.3 наказу АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» №160 від 3 липня 2020 року «Щодо застосування заходів стягнення за результатами службового розслідування» в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та оголошення йому догани, а також стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» подали апеляційну скаргу, в якій просять вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою такі наявні у матеріалах справи докази, як копія оскаржуваного наказу із додатками, яким встановлено вину позивача у порушенні наказу АТ ОГХК від 15 червня 2020 року №55, якого було зобов`язано одноособово провести службове розслідування щодо відвантаження готової продукції ВГМК АТ ОГХК, в червні 2020 року без погодження з центральним органом управління АТ ОГХК та погодити висновки службового розслідування з членом правління підприємства. Вказує, що закон не встановлює обов`язкової форми документу (акту), що регламентує порядок проведення службової перевірки щодо факту дисциплінарного проступку, за винятком випадків технологічних порушень та порушень у сфері охорони праці (нещасні випадки), акт службового розслідування №300720/01 позивачем не оскаржувався, на відміну в п.3 наказу від 31 липня 2020 року №160. В матеріалах службової перевірки та копії спірного наказу чітко зазначено порушення якого документу мало місце з боку позивача. Висновки суду першої інстанції щодо підписання оскаржуваного наказу неналежною особою.

Позивачем ОСОБА_1 надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без змін, а рішення суду першої інстанції без задоволення, посилаючись на те, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обкутування обрання певного виду стягнення з урахуванням передбачених законодавством обставин. Погоджується з висновком суду першої інстанції, що повноваження щодо накладення на працівників філії, в тому числі заступника директора філії з безпеки, дисциплінарних стягнень входить до компетенції директора філії ВГМК АТ ОГХК, а голова правління має право притягати до передбаченої законом відповідальності лише директорів дочірніх підприємств товариства, керівників філій, представництв та інших відокремлених підрозділів товариства, отже т.в.о. голови правління АТ ОГХК не мав права на видання наказу №160 від 30 липня 2020 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Вважає вірним висновок суду першої інстанції, що сам по собі факт проведення службового розслідування не позивачем як заступником директора з безпеки філії ВГМК, само по собі не свідчить про вчинення ним дисциплінарного проступку, оскільки останній в межах своєї компетенції вжив всіх заходів щодо проведення службового розслідування.

Згідно з п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що даний спір виник з трудових правовідносин, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення та виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного підприємства Об`єднана гірничо-хімічна компанія №2-П від 23 вересня 2014 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду заступника директора філії з безпеки.

Згідно з наказом №90-П від 30 січня 2015 року позивача було переведено з 01 лютого 2015 року на посаду заступника директора філії з безпеки керівника служби безпеки.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1913 від 15 листопада 2016 року ДП «ОГХК» з 08.12.2016 року перетворено на Публічне акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», а філія «ВГМК» ДП «ОГХК» - на філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (рішення правління від 08 лютого 2016 (протокол №1)).

Наказом №1280-к від 29 грудня 2017 позивача з 02 січня 2018 року було переміщено в управління комбінату заступником директора філії з безпеки.

Наказом Мінекономрозвитку України №1955 від 22 грудня 2018 року було змінено тип ПАТ «ОГХК» з публічного та приватне та перейменовано в акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», а філію «ВГМК» ПАТ «ОГХК» відповідно на філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» від 15 червня 2020 №55 позивача було зобов`язано провести службове розслідування щодо відвантаження готової продукції філією «ВГМК» в червні 2020 року без погодження з центральним апаратом управління АТ «ОГХК» та погодити висновки службового розслідування з членом правління АТ «ОГХК» ОСОБА_2

16 червня 2020 року позивачем, як заступником директора філії, з безпеки на виконання вищевказаного розпорядження з метою перевірки та з`ясування обставин події було видано розпорядження №178, яким начальника відділу економічної безпеки Сиротенка М.Г. зобов`язано у строк 15 робочих днів провести службове розслідування за фактом відвантаження готової продукції філією «ВГМК» в червні 2020 року без погодження з центральним апаратом управління АТ «ОГХК».

У свою чергу, на виконання розпорядження №178 від 16 червня 2020 року начальником відділу економічної безпеки філії Сиротенком М.Г. було проведено службове розслідування за фактом відвантаження готової продукції в червні 2020 року без погодження з правлінням АТ «ОГХК», за результатами якого складено акт службового розслідування №232/107 від 19 червня 2020 року, який погоджено з заступником директора філії з безпеки Баранником М.М.

Згідно з цим актом за результатами службового розслідування в діях посадових осіб філії, відповідальних за відвантаження готової продукції, порушень посадових обов`язків не вбачається. Всі дії по відвантаженню продукції узгоджувалися з членом правління АТ «ОГХК», відповідальним за цей напрямок роботи. Згідно вказівок керівництва товариства відвантаження продукції відбувалося згідно реєстру, який узгоджувався в телефонному режимі. На той час належним чином не було налагоджено комунікаційні зв`язки між правлінням АТ «ОГХК» та філією, тому відвантаження відбулося згідно з укладеними договорами. Для подальшої злагодженої роботи підприємства найближчим часом необхідно забезпечити налагоджену комунікацію між філією та правлінням АТ «ОГХК».

Згідно з листом №214/26-05 від 26 травня 2020 року за підписом т.в.о. голови правління Пітера Девіса, який зареєстровано за вх.764 від 27 травня 2020 року, з метою недопущення зриву виконання планів виробництва було рекомендовано забезпечити зберігання готової продукції на власних складах. Так як на той час всі склади були завантажені, для вивільнення на складах достатньої площі для розміщені продукції, відвантаження продукції велося відповідно до узгодженого реєстру. Також відвантаження готової продукції покупцям велось філією з метою розвіювання сумнівів щодо нестабільності роботи підприємства, збереження іміджу надійного постачальника.

Відповідно до наказу філії «ВГМК» АТ «ОГХК» №369 від 20 липня 2020 року позивача з 20 липня 2020 року було переведено заступником директора філії з безпеки та контролю.

Наказом АТ «ОГХК» №160 від 30 липня 2020 року «Щодо застосування заходів стягнення за результатами службового розслідування» позивача ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому догану.

Так, згідно з вказаним наказом, виданим т.в.о. голови правління ОСОБА_3 , було скасовано як неправомірне розпорядження заступника директора з безпеки філії «ВГМК» Баранника М.М. №178 від 01 червня 2020 про доручення проведення службового розслідування начальнику відділу економічної безпеки філії «ВГМК» Сиротенку М.Г.; скасовано акт службового розслідування №232/107, складений 19 червня 2020 року начальником відділу економічної безпеки філії «ВГМК» Сиротенком М.Г., як такий, в якому викладені недостовірні та неперевірені відомості.

Крім того, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану директору філії «ВГМК» з комерційних питань ОСОБА_4 за відвантаження в червні 2020 року готової продукції філії без погодження з центральним апаратом управління АТ «ОГХК», як це було передбачено розпорядженням т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» №42 від 29 травня 2020 року.

Також притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану позивачу заступнику директора з безпеки філії «ВГМК» Бараннику М.М. за невиконання наказу т.в.о. голови правління АТ «ОГХК №55 від 15 червня 2020 щодо проведення службового розслідування та погодження висновків службового розслідування з членом правління АТ «ОГХК» ОСОБА_2 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» не мав повноважень на видання наказу №160 від 30 липня 2020 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Не проведення особисто позивачем, як заступником директора з безпеки філії «ВГМК», службового розслідування, само по собі не свідчить про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки останній в межах своєї компетенції вжив заходів щодо проведення службового розслідування і, тим самим, виконання наказу від 15 червня 2020 року за № 55. Накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення, відповідач у своєму наказі №160 від 30 липня 2020 року, взагалі не зазначив, в чому конкретно полягало порушення трудової дисципліни з боку позивача, зокрема, невиконання ним наказу. Відповідно до змісту самого акта службового розслідування від 30 липня 2020 року, який став підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, право приймати рішення про проведення службової перевірки та службового розслідування мають голова правління товариства, директор філії, заступник директор філії, заступник директора філії з безпеки, рішення про що оформлюється розпорядчим актом. Підстав вважати неправомірним видання позивачем розпорядження №168 від 16 червня 2020 року, яким передоручено проведення службового розслідування начальнику відділу економічної безпеки філії «ВГМК» Сиротенку Г.М., немає, оскільки в цілому це не суперечило посадовим обов`язкам позивача. Тим більше, що результати проведеного службового розслідування були затверджені позивачем. Суд першої інстанції зауважув, що неналежне, на думку відповідача, проведення службового розслідування начальником відділу економічної безпеки філії «ВГМК» Сиротенком Г.М. чи незгода відповідача з результатами розслідування не може бути підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України).

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Перш ніж винести працівникові догану чи звільнити його роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

Звертаючись до апеляційного суду з дійсною скаргою, апелянт, окрім іншого, зазначав про безпідставність висновку суду першої інстанції про відсутність у т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» повноважень на видачу наказу №160 від 30 липня 2020 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів не може погодитися з такими доводами апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 62 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання,створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки. Підприємство не має у своєму складі інших юридичних осіб.

Частиною 4 статті 64 ГК України передбачено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Відповідно до пункту 13.1 статуту АТ «ОГХК» виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є правління.

Відповідно до п.п.15,16 п.13.3 цього статуту до компетенції правління належить призначення на посаду та звільнення з посади директорів дочірніх підприємств товариства, керівників філій, представництв та інших відокремлених підрозділів товариства, визначення умов оплати їх праці та матеріального забезпечення;притягнення до передбаченої законом відповідальності директорів дочірніх підприємств товариства, керівників філій, представництв та інших відокремлених підрозділів товариства.

В п.п.9,10 п.13.10 цього ж статуту вказано, що голова правління має право вирішувати питання добору, підготовки та підвищення кваліфікації кадрів, призначати на посади та звільняти з посад працівників товариства. Приймати відповідно до законодавства рішення щодо притягнення до матеріальної відповідальності працівників товариства.

Відповідно до п. 2.1. Положення про філію «ВГМК» АТ «ОГХК» філія є відокремленим структурним підрозділом АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», не є юридичною особою і у своїй фінансовій та господарській діяльності безпосередньо підпорядкована голові правління товариства.

Працівники філії призначаються на посаду і звільняються з посади наказом директора філії (п.4.3 Положення).

Відповідно до п.4.4 Положення працівники філії у своїй діяльності керуються посадовими інструкціями та цим Положенням.

Як установлено в п.п.7.3,7.4 Положення відповідальність за неналежне та своєчасне виконання філією функцій, передбачених цим Положенням, несе директор філії та її працівники відповідно до своїх посадових інструкцій. Директор філії притягується до відповідальності за неналежну організацію діяльності філії, невиконання наказів та рішень голови правління, правління товариства, організаційно-розпорядчих документів товариства, протокольних рішень та доручень тощо.

Згідно з п.10.2 Положення директор філії має право накладати на працівників філії дисциплінарні стягнення та використовувати заходи заохочення відповідно до колективного договору, правил внутрішнього трудового розпорядку та діючого законодавства про працю.

Посадовою інструкцією заступника директора філії з безпеки «ВГМК» АТ «ОГХК» визначено, що заступник директора філії з безпеки призначається на посаду та звільняється з посади наказом директора філії за попереднім погодженням з головою правління АТ «ОГХК». Заступник директора філії з безпеки підпорядковується директору філії. У заступника директора філії з безпеки підлеглими є працівники відділів та підрозділів згідно до затвердженої схеми організаційної структури філії.

З аналізу наведених положень статутних та нормативних актів можна дійти висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що повноваження щодо накладення на працівників філії, в тому числі заступника директора філії з безпеки, дисциплінарних стягнень входить до компетенції директора філії «ВГМК» АТ «ОГХК», а голова правління має право притягувати до передбаченої законом відповідальності лише директорів дочірніх підприємств товариства, керівників філій, представництв та інших відокремлених підрозділів товариства.

Отже, об`єктивним є висновок суду першої інстанції, що видання т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» наказу №160 від 30 липня 2020 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не відповідало вимогам діючих статутних і нормативних документів, таким чином наказ т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» №160 від 30 липня 2020 року, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, не відповідає вимогам трудового законодавства.

Крім того, колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції в частині, що позивачем на виконання наказу від 15 червня 2020 року за №55 було забезпечено проведення службового розслідування, результати якого зафіксовані в акті службового розслідування №232/107 від 19 червня 2020 року. Той факт, що службове розслідування не було проведено особисто позивачем, як заступником директора з безпеки філії «ВГМК», само по собі не свідчить про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, так як позивач в межах своєї компетенції вжив заходів щодо проведення службового розслідування і, тим самим, виконання наказу від 15 червня 2020 року за № 55.

Окремо, колегія суддів наголошує на тому, що Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що накази про оголошення догани мають бути конкретизовані, містить відомості у чому саме полягають порушення працівником посадових обов`язків, що мають наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності, за кожним дисциплінарним стягненням.

В той же час, накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення, відповідач у своєму наказі №160 від 30 липня 2020 року, взагалі не зазначив, в чому конкретно полягало порушення трудової дисципліни з боку позивача, зокрема, невиконання ним наказу, на що було звернуто увагу судом першої інстанції під час вирішення справи по суті спору.

Доводи апеляційної скарги про визначення обставин проступку позивача в акті службового розслідування №330720/01 від 30 липня 2020 року колегія суддів до уваги не приймає, зважаючи на те, що відповідні обставини мають бути зазначені саме у наказі про застосування дисциплінарне стягнення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до наявної в матеріалах справи посадової інструкції ПІ - 207-2019 заступника директора філії з безпеки, затвердженої та введеної в дію наказом №138 від 06 червня 2019 року директора філії Прокопенка О.І., на заступника директора філії з безпеки не покладаються обов`язки з особистого проведення службового розслідування, в той же час пунктом 2.7 встановлено, що останній контролює проведення службових розслідувань за виявленими фактами порушень (а.с.88-92).

При цьому, пунктом 2.8 посадової інструкції встановлено, що заступник директора філії з безпеки зобов`язаний брати участь у розслідуванні виробничих аварій, в той же час, як встановлено матеріалами справи та не заперечується самим відповідачем, позивачу було доручено проведення саме за фактами відвантаження продукції

Також колегія суддів погоджується з зауваженням суду першої інстанції, що відповідно до змісту самого акта службового розслідування від 30 липня 2020 року, який став підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, право приймати рішення про проведення службової перевірки та службового розслідування мають голова правління товариства, директор філії, заступник директор філії, заступник директора філії з безпеки, рішення про що оформлюється розпорядчим актом. Підстав вважати неправомірним видання позивачем розпорядження №168 від 16 червня 2020 року, яким передоручено проведення службового розслідування начальнику відділу економічної безпеки філії «ВГМК» Сиротенку Г.М., немає, оскільки в цілому це не суперечило посадовим обов`язкам позивача. Тим більше, що результати проведеного службового розслідування були затверджені позивачем.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу щодо проведення службового розслідування у зв`язку з таким відвантаженням продукції, що у свою чергу є підставою для визнання незаконним та скасування пункту 3 наказу АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» №160 від 30 липня 2020 року «Щодо застосування заходів стягнення за результатами службового розслідування» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани ОСОБА_1 .

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.