Справа №442/4936/22
Провадження №2/442/1093/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря Далявської Л.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 06.02.1997 року та зареєстрований у Добрівлянській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 01.

Вказує на те, що за час сімейного життя у них народилося троє дітей, двоє з яких уже повнолітні, а донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у них не складалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні цінності. Шлюб носить формальний характер. Він не має бажання бути разом з відповідачем, примирення між ними неможливе. В зв`язку з цим він дійшов до висновку, що стосунки зберегти неможливо, так як вони стали чужими людьми.

Ухвалою суду від 17.08.2022 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

31.08.2022 року відповідачем подано суду відзив на позовну заяву,в якому остання вказала, що як у кожної сім`ї, у них також виникають суперечки, однак, це не є підставою для розлучення. У них є троє дітей, які потребують повноцінної сім`ї, а позивач написав заяву про розлучення згаряча, не обдумавши наслідки таких дій. Просила не розривати шлюб та надати їм термін для примирення.

Ухвалою судді від 13.10.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючому відмовлено.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року справу провадженням зупинено та передано для вирішення питання про відвід головуючому іншим суддею.

Ухвалою суду від 10.11.2022 року суддею Ковалем Р.Г. у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Медведика Л.О. відмовлено.

11.11.2022 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.11.2022 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 щодо надання сторонам терміну на примирення відмовлено.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у ньому. Додатково пояснив, що на даний час проживає з іншою жінкою, яку кохає та має намір створити сім`ю, очікують народження спільної дитини. Проживає окремо від дружини, а коли приходить до будинку, який до речі подарований йому, то відповідач відразу викликає поліцію. Вона написала на нього багато різних заяв у різні органи, а не тільки до поліції. Просив задоволити позов та розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією. Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Однак, згідно норм п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, вищезгадана відмітка на конверті вважається належним повідомленням учасника процесу. Більше того, відповідач ОСОБА_2 неодноразово писала на адресу суду різного роду заяви, в яких безпосередньо вказувала своє місце проживання АДРЕСА_1 . Крім того, про судове засідання остання також повідомлялася шляхом оголошення на сайті Судової влади. Заяви про відкладення розгляду справи та про причини своєї неявки - суду не надала. За таких обставин, суд визнав неявку відповідача неповажною та продовжив розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку позивача, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

З оглянутого свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 06.02.1997 року вбачається, що між сторонами 06 лютого 1997 року був зареєстрований шлюб у Добрівлянській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 01.

Від даного шлюбу сторони мають троє дітей, одна з яких неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.04.2014 року).

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання позивача будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого припинилось між сторонами почуття взаємної любові, поваги та дружби, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин протягом двох років.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Більше того, на даний час він проживає з іншою жінкою, з якою має намір одружитися, очікують народження дитини, що свідчить про наміри позивача будувати нову сім`ю і не дає суду підстав вживати заходів для збереження цього шлюбу. Крім того, на факт неприязних відносин у сім`ї вказують неодноразові звернення відповідача у правоохоронні органи із заявами на свого чоловіка щодо вчинення відносно неї насильства у сім`ї. Зокрема, постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 13.10.2022 року (справа №442/6365/22, провадження 3/442/2352/2022) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Дані обставини спростовують твердження відповідача ОСОБА_2 , викладенні у письмовому відзиві на позов про те, що непорозуміння у їхній сім`ї є незначними та про намір зберегти сім`ю.

Згідно з ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що сім`я « ОСОБА_5 » остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторона позивача втратила почуття любові та поваги до відповідача, не підтримує шлюбних відносин, проживає окремо, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 992,40 грн. судового збору на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ), укладений 06 лютого 1997 року та зареєстрований у Добрівлянській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 01.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн судового збору.

Сторони не заявили клопотань про зміну прізвищ.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.