Справа № 158/1146/22
Провадження № 2/0158/426/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2022 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,
за участю секретаря - Оніщук Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, -
В С Т А Н О В И В
27 червня 2022 року до Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 28.06.2021 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на території стадіону «Колос», що в м. Ківерці, по вул. Шевченка, 17 Луцького району Волинської області, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, а конкретно позивачу, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс один удар головою, а саме лобною ділянкою, в ділянку носа, спричинивши позивачу тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.10.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Стверджує, що діями відповідача йому була завдана матеріальна шкода, що виразилась у лікуванні та реабілітації від отриманих травм. Вказує, що під час лікування ним було витрачено кошти у сумі приблизно 5000 (п`ять тисяч гривень).

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень) зазначає, що ушкодження здоров`ю, спричинене протиправними діями відповідача призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків та додаткових матеріальних затрат: позивач протягом тривалого часу не мав можливості повноцінно дихати, чим було порушено його повноцінний ритм життя, обмежена можливість у задоволенні культурно- побутових потреб, пов`язаних із відпочинком та навчанням. Окрім іншого, моральні страждання виразились у очікуванні добровільного відшкодування шкоди відповідачем, про що останній неодноразово наголошував.

З огляду на викладене, просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень та 15000 (п`ятнадцять тисяч ) гривень моральної шкоди.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; надано відповідачу термін на подання відзиву (а.с.12).

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.18).

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд врахувати, що заявлений ним розмір моральної шкоди зводиться до страждань, які він поніс у зв`язку із отриманими травмами від дій відповідача за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.10.2021 року. Стверджує, що ним було перенесено оперативне втручання, яке в подальшому змінило його звичний ритм життя. Вказане вплинуло на його навчання, адже тілесні ушкодження відповідачем було нанесено по обличчі, і через неналежний зовнішній вигляд він не мав можливості відвідувати університет.

Щодо заявленої матеріальної шкоди вказав, що ним було понесено витрати на лікування, однак будь-яких фіскальних чеків не може надати суду за їх відсутності. Просив врахувати понесені ним витрати на пальне (доїзди до лікувального закладу).

Відповідач жодного разу в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; відзиву на позовну заяву не надійшло.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частинами 1, 6 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, оскільки факт заподіяння відповідачем легких тілесних ушкоджень позивачу встановлено вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.10.2021 року суду, обставини заподіяння тілесних ушкоджень не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу чи мірою покарання за злочин (справа Мельниченко проти України).

Суд в контексті спірних правовідносин звертає увагу на те, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Суд наголошує, що, визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд повинен виходити із засад розумності та справедливості. З огляду на те, що "розумність" і "справедливість" є оціночними поняттями, суди першої та апеляційної інстанцій, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд оцінює ступінь моральних страждань позивача, враховує короткочасність конфліктної ситуації, наявність психологічного стресу у позивача після подій, а також наявність у позивача моральних (душевних) страждань, що були викликані вимушеними діями щодо доведення відсутності в своїх діях правопорушення з метою захисту свого порушеного права.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, ОСОБА_1 зазначає, що він зазнав тривалих фізичних і моральних страждань від дій відповідача ( нанесення тілесних ушкоджень), що в свою чергу негативно вплинуло на його психологічний стан. Також позивач був обмежений у звичному ритмі життя; нанесені травми зашкодили йому відвідувати вищий навчальний заклад.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Однак, доводи позивача щодо спричинення йому глибоких і тривалих моральних страждань жодним чином не доведені останнім в ході судового розгляду. При визначення розміру реальної моральної шкоди, суд враховує виключно надану позивачем виписку із амбулаторної карти стаціонарного хворого ( ОСОБА_1 ) відповідно до якої вбачається, що позивач після отриманих травм від дій відповідача був підданий оперативному втручанню, що на думку суду, позбавило його нормального способу життя на незначний період часу та спричинило дисбаланс у побуті.

Зважаючи на доведеність факту наявності в діях відповідача складу кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України, що ніким із сторін не оспорюється, враховуючи вимоги розумності, добросовісності, виваженості, враховуючи обставини справи та нетривалість у часі конфліктного випадку, справедливим у даній ситуації буде присудження позивачу 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок моральної шкоди.

Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення майнової шкоди у сумі 5000 (п`ять) тисяч гривень, оскільки така вимога не доведена будь-яким доказом у відповідності до ст.ст.76, 81 ЦПК.

При вирішені питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2, 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даного позову до суду, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 82, 141, 246, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, 23, 1166, 1177 ЦК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві) 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч