Справа № 450/148/22 Провадження № 2/450/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Блистів М.Р.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Кісь О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою представника позивачки, адвоката Кісь Олени Романівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про (предмет спору) позбавлення батьківських прав, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що вона з перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , який рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2016 року розірваний. Позивач зазначає, що шлюб було розірвано за її ініціативи з причин неможливого подальшого спільного проживання у зв`язку із постійними сварками та скандалами, байдужим ставленням відповідача до дитини та фактичним припиненням подружніх стосунків з 2014 року. Від шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки під час перебування у шлюбі та після його розірвання відповідач фактично не приймав участі у матеріальному забезпеченні доньки, позивач звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом про стягнення аліментів, який рішенням від 11.10.2016 року суд задоволив. Однак, незважаючи на рішення суду, відповідач аліментів на утримання неповнолітньої доньки не сплачує, з часу фактичного окремого проживання з відповідачем (з 2014 року), останній донькою взагалі не цікавиться, жодного разу її не навідав, не вітав зі святами, не навідувався до школи та не цікавився навчанням, а також не приймав участі у матеріальному її забезпеченні та придбанні всього необхідного для навчання, на дзвінки позивачки реагував грубо та кидав слухавку. За весь цей час відповідач лише один чи два рази навідався до доньки в школу, однак, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Відповідач не має наміру брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, яка повністю перебуває на утриманні позивачки. 22.04.2017 року позивач уклала шлюб вдруге. Від цього шлюбу має доньку ОСОБА_5 . На даний час позивач проживає разом з чоловіком та спільно виховують двох доньок. Чоловік позивачки ставиться до старшої доньки ОСОБА_4 , як до рідної, дитина любить та поважає вітчима. З огляду на наведене, з метою забезпечення інтересів дитини, просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач та її представник, адвокат Кісь О.Р. позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Позиція відповідача: відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не скеровував.

На стадії підготовчого провадження в судовому засіданні позовні вимоги визнав. 13.10.2022 року подав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Львівської області Олефіром Р.В., зареєстровану в реєстрі за № 4811, якою повідомив про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Положення ст. 166 СК України України про правові наслідки позбавлення його батьківських прав нотаріусом йому роз`яснено.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: третя особа явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, представником подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради подав до суду письмовий висновок від 22.07.2022 року №260001-вих-51095 щодо розв`язання спору, а саме про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_7 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною та брати участь у її вихованні. Відтак, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при Галицькій районній державній адміністрації Львівської міської ради від 21.07.2022 року протокол №11, на засідання якої ОСОБА_3 двічі не з`явився, хоч був належним чином повідомлений, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

14.01.2022 року запит щодо доступу до персональних даних; 08.02.2022 року відповідь на запит; 09.02.2022 року ухвала про відкриття провадження; 28.03.2022 запит щодо перебування ОСОБА_3 на військовій службі; 13.04.2022 відповідь на запит; 03.05.2022 ухвала підготовчого судового засідання; 06.06.2022 ухвала підготовчого судового засідання; 19.07.2022 року ухвала підготовчого судового засідання; 16.08.2022 висновок органу опіки та піклування; 16.08.2022 року клопотання третьої особи про розгляд справи у відсутності; 17.10.2022 року розрахунок заборгованості по аліментах; 17.10.2022 заява відповідача про визнання позову.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Галицького районного суду міста Львова від 06.06.2016 року розірваний (справа №461/2590/16-ц).

Від шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 28.01.2010 року, актовий запис №475.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 11.10.2016 року по справі №461/6065/16-ц, суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи із 20 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як встановлено у даному рішенні суду, відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з 2014 року, доньці матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає.

22.04.2017 року позивачка уклала шлюб вдруге та на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №124.

Від другого шлюбу позивач народила доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №915.

Малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю, що стверджується довідкою ЛМК «Старий Львів» Львівської міської ради від 29.12.2021 року № 2203.

Незважаючи на рішення Галицького районного суду міста Львова від 11.10.2016 року про стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 не сплачує. Як встановлено з розрахунку заборгованості по аліментах від 01.06.2022 року у ВП №68140506, проведеного державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) при примусовому виконанні виконавчого листа №461/6065/16-ц, виданого 08.12.2021 року Галицьким районним судом міста Львова, боржнику ОСОБА_3 нарахована заборгованість зі сплати аліментів відповідно до вказаного виконавчого документу станом на 01.06.2022 року в сумі 82969,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач з 2014 року донькою не цікавиться, з дитиною не спілкується, участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні не бере, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням та побутовими умовами, у школі жодного разу не з`являвся.

Відповідно до Висновку органу опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 22.07.2022 року №260001-вих-51095 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради від 21.07.2022 року протокол №11, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні на стадії підготовчого провадження відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, з вищевказаним висновком Галицької районної адміністрації Львівської міської ради , як органу опіки та піклування, від 22.07.2022 року №260001-вих-51095, погодився, щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечив.

13.10.2022 року відповідач подав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Львівської області Олефіром Р.В., зареєстровану в реєстрі за № 4811, якою повідомив про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Положення ст. 166 СК України України про правові наслідки позбавлення його батьківських прав нотаріусом йому роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Вимогами частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними и приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова вага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно пункту 16 Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виховання та утримання своєї неповнолітньої дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, не цікавиться її життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток, не підтримує із нею жодного спілкування.

Установлені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки, свідоме нехтування ним своїми обов`язками щодо неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим, ураховується відсутність будь-якого спілкування відповідача з донькою досить тривалий час по відношенню до віку дитини, існування реальної можливості виконання батьківських обов`язків, проте їх свідоме невчинення.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав.

За вказаних обставин, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, з метою забезпечення прав неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи саме із інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 157, 164 - 166 СК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги представника позивачки, адвоката Кісь Олени Романівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Роз`яснити відповідачу зміст статті 169 СК України, відповідно до якої мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради 79000, Львівська область, м.Львів, вул. Ференца Ліста,1.

Повний текст рішення складений 18.10.2022 року.

СуддяД. А. Кукса