Номер провадження: 22-ц/813/2566/22
Справа № 520/2978/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засіданні Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2020 року про відмову у забезпеченні доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, в якому просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 04.11.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., зареєстрованим під №3015 (номер у спадковому реєстрі 5975938) (а.в.м. 1-3).

20 серпня 2020 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про призначення по справі комплексної посмертної судово-медичної та судово-психіатричної експертизи на вирішення якої поставити питання: 1) чи міг ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент підписання заповіту від 04.11.2016 року; 2) чи впливали хвороби, на які страждав померлий ОСОБА_6 на його психічний стан, свідомість, розуміння дій та усвідомлення дійсності на час складення заповіту 04.11.2016 року; 3) чи могли призначені ліки ОСОБА_6 впливати на його свідомість, розуміння дій та усвідомлення дійсності на час складення заповіту від 04.11.2016 року. Проведення експертизи заявник просив доручити Кіровоградському обласному бюро судово-медичної експертизи. Заява обґрунтована тим, що виникає сумнів у експертному висновку від 29.10.2019 року так як експертами не було фактично надана відповідь на питання впливу ліків призначених ОСОБА_6 на його свідомість та розуміння дій, проведення експертного дослідження без оплати експертизи з боку ОСОБА_1 , на яку було покладено обов`язок оплати витрат на експертне дослідження по 1 питанню поставленому судом перед експертами (а.в.м. 17-18).

17 листопада 2020 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Крайнюкова М.М. про забезпечення доказів шляхом призначення судової комплексної посмертної медично-психіатричної (психологічної) експертизи по цивільної справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійним заповіту складеного ОСОБА_6 04.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., зареєстрованого під №3015 ( номер у спадковому реєстрі 5975938) (а.в.м. 79-85).

24 лютого 2021 року Київським районним судом м.Одеси було отримано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2020 року про відмову у забезпеченні доказів. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується з висновком експерта по даній справі, так як без встановлення механізму дії лікарських засобів на стан ОСОБА_6 , на думку апелянта, неможливо встановити його психічний стан. Апелянт повідомляє, що свідки, які працювали з ОСОБА_6 зазначали, що він належним чином виконував свої обов`язки та постійно знаходився на роботі, підписував службові документи. Апелянт наголошує, що на підтвердження позовних вимог, що в силу наявного у померлого ОСОБА_6 стійкого психічного розладу він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, ОСОБА_3 до матеріалів справи не додала. Апелянт звертає увагу, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.06.2018 року, оплату за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи за питання №1 покладено на ОСОБА_1 , хоча вона, як вказує апелянт, не отримувала рахунок до сплати за проведення експертизи та не проводила оплату. Апелянт наголошує, що для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладання нею правочину, необхідно обов`язкове призначення комплексної судово-психіатричної та судово-медичної експертизи. Тому, апелянт просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення доказів та призначити у справі комплексну посмертну судово-психіатричну судово-медичну експертизу ОСОБА_6 , на вирішення якої поставити зазначені в апеляційній скарзі питання, проведення експертизи доручити експертам Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи, оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 та зупинити провадження на час проведення експертизи (а.в.м. 94-102).

23.11.2021 представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 подала відзив на апеляційну скаргу. В своєму відзиві представник позивача зазначила, що апеляційна скарга не міститься обґрунтувань апелянта щодо того в чому саме полягає помилковість суду першої інстанції чи незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. Крім іншого, апелянт пропонує поставити на дослідження експертизи ті ж самі питання, які котрі були поставлені в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2018. Окрім того, представник позивача зазначає, що апелянтом проігноровано положення цивільного процесуального законодавства та судової практики щодо обґрунтування призначення додаткової чи повторної експертизи. Тому представник позивача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржувану ухвалу.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні з боку заявника не доведено та не обґрунтовано які саме з поставлених питань відносяться до компетенції експертів судової медицини та як саме на питання судової психіатрії зможуть відповісти у бюро судово-медичної експертизи та психологи. Під час судового розгляду заяви заявнику було роз`яснено, що питання неповноти висновку експертів, у тому числі при відсутності відповіді на одне із поставлених перед експертом питань, вирішується шляхом проведення додаткової експертизи. Тому суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність з боку заявника клопотання про проведення по справі комплексної посмертної судово-медичної та судово-психіатричної експертизи.

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити , зокрема, психічний стан особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

Предметом розгляду даної справи є матеріально-правова вимога позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб про визнання недійсним заповіту від 04.11.2016, зареєстрований № 3015, складений її батьком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.06.2018 ухвалою Київського районного суду м. Одеси були задоволені клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. Експерту були поставлені такі питання:

1.Чи міг ОСОБА_6 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент підписання ним нотаріально посвідченого заповіту від 04.11.2016 року, що зареєстрований у спадковому реєстрі за № 3015 з урахуванням його психічного стану з урахуванням хвороб, на які хворів у той час померлий, та з урахуванням ліків, які він вживав у той час?

2.Чи впливали хвороби, на які страждав померлий ОСОБА_6 на його психічний стан,свідомість, розуміння дій та усвідомлення дійсності на час складання заповіту від 04.11.2016 року ?

3.Чи могли призначені ОСОБА_6 ліки впливати на свідомість, розуміння його дій та усвідомлення дійсності на час складання заповіту 04.11.2016 року?

29.10.2019 був складений експертний висновок №452, відповідно до якого ОСОБА_6 на момент підписання ним нотаріально посвідченого заповіту від 04.11.2016 року не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Щодо третього питання щодо впливу ліків на стан ОСОБА_6 експерт зазначив, що це питання стосується механізму дії лікарських засобів виходить за межі компетенції судово-психіатричних експертів та належить до компетенції фахівців в галузі судово-медичної експертизи.

30.01.2020 матеріали цивільної справи надійшли до суду першої інстанції та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2020 провадження в справі було поновлено.

20.08.2020 від представника відповідача надійшла заява про призначення по справі комплексної посмертної судово-медичної та судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просить поставити питання:

1. Чи міг ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент підписання заповіту від 04.11.2016 року;

2. Чи впливали хвороби, на які страждав померлий ОСОБА_6 на його психічний стан, свідомість, розуміння дій та усвідомлення дійсності на час складення заповіту 04.11.2016 року;

3. Чи могли призначені ліки ОСОБА_6 впливати на його свідомість, розуміння дій та усвідомлення дійсності на час складення заповіту від 04.11.2016 року. Проведення експертизи заявник просив доручити Кіровоградському обласному бюро судово-медичної експертизи.

Тобто, фактично два перших питання є ідентичними питанням, на які надав відповідь експерт у висновку № 452 від 29.10.2019. При цьому, будь-яких обґрунтованих доводів щодо того, що висновок експерта в частині перших двох питань є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, є неповним чи неясним стороною відповідача наведено не було. Тобто, необхідність проведення додаткової, повторної або комплексної експертизи (враховуючи наявність експертного висновку від 29.10.2019) відповідачем доведена не була.

За ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

З диспозиції вказаної статті вбачається, що додаткова експертиза передбачає проведення ще однієї експертизи того ж виду, в контексті обставин даної справи судової психіатричної. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, експерт у висновку № 452 зазначив, що питання щодо впливу ліків на стан ОСОБА_6 стосується механізму дії лікарських засобів й виходить за межі компетенції судово-психіатричних експертів та належить до компетенції фахівців в галузі судово-медичної експертизи. Отже, за необхідності, для вирішення цього питання необхідно призначати окрему судово-медичну експертизу.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув на вказані обставини уваги та передчасно дійшов висновку щодо відмови в повному обсязі в задоволенні клопотання про призначення експертизи в справі.

З огляду на вказане, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та передає заяву про призначення експертизи на повторний розгляд.

Одночасно, апеляційний суд роз`яснює відповідачу право на звернення до суду з клопотанням про призначення додаткової експертизи в справі за наявності обґрунтованих підстав вважати висновок неповним або неясним або повторної, якщо наявні сумніви в обґрунтованості та правильності висновку.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує ухвалу суду першої інстанції і направляє заяву про призначення експертизи в справі на повторний розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2020 року про відмову у забезпеченні доказів скасувати, заяву про призначення комплексної судово-медичної судово-психіатричної експертизи направити до Київського районного суду м. Одеси на повторний розгляд.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький