Справа № 523/7995/22
Провадження №2-з/523/14/22
У Х В А Л А

"22" липня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до КНП «Стоматологічна поліклініка №5» про скасування наказу, шляхом зупинення дії наказу від 01 липня 2022 року за №160-ос «Про переміщення», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, якою просить:

- тимчасово, до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «Стоматологічна поліклініка №5» про скасування наказу, зупинити дію наказу директора комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №5» Одеської міської ради Федорова Володимира Андрійовича від 01 липня 2022 року №160-ос «Про переміщення».

Свою заяву ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що має намір протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до КНП «Стоматологічна поліклініка №5» ОМР про визнання протиправним та скасування наказу від 01.07.2022р. № 160-ос «Про переміщення». З 01.04.2019 року заявник працює на посаді завідувачки стоматологічно - терапевтичного відділення №2 комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №5», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 39. 01 липня 2022 року заявника та інших працівників ознайомили з наказом директора підприємства Федорова В.А. від 01.07.2022р. №160-ос, згідно з яким наказано: з 01.08.2022р. провести злиття двох стоматологічно-терапевтичних відділень "на основі об`єднання в сучасних умовах існування, удосконалюючи організаційну структуру управління відділенням, яке забезпечує ефективність роботи поліклініки"; перемістити персонал стоматологічно-терапевтичного відділення №2 з адреси: АДРЕСА_1 на адресу вул. Ак. Заболотного, 27 та дитячого відділення за адресою: АДРЕСА_2 в повному обсязі без істотних змін в праці; заявника перевести на посаду лікаря-стоматолога-терапевта; господарсько-обслуговуючому персоналу будуть рекомендовані інші вакантні посади. Заявник ОСОБА_1 вважає наказ від 01.07.2022 №160-ос «Про переміщення» незаконним, таким що порушує трудові права заявника, як завідувачки відділення, трудові права інших працівників поліклініки, виданий не в інтересах пацієнтів, а мотиви його видання є необґрунтованими.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Крім того, ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник не згодна з наказом директора комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №5» ОМР від 01.07.2022 №160-ос «Про переміщення», вважає його незаконним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4, 5 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

З огляду на зміст ч.10 ст. 150 ЦПК України, суд вважає що законодавець забороняє вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог. При цьому, виключення чітко зафіксовано лише щодо зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача, у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Випадок заявника ОСОБА_1 не підпадає під п. 2 ч.10 ст. 150 ЦПК України.

За викладених обставин, суд вважає що заявлені до застосування заявником заходи забезпечення позову, фактично за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог та недопустимими, в розумінні положень п.1 ч.10 ст.150 ЦПК України.

Також суд дійшов до переконання, що зупинення дії зазначеного наказу є втручанням в організацію внутрішньої діяльності підприємства, що порушує надані законодавством України та Статутом підприємства можливості щодо реалізації своїх повноважень, чим може бути порушено інтереси відповідача.

Крім того, заявник не надав суду доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

В свою чергу, правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається заявник ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, не враховуються судом по даній справі, в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України, оскільки правовідносини по даній справі та справам на які посилається заявник, не є тотожними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу, з мотивів та підстав викладених вище.

Керуючись ст.ст.149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до КНП «Стоматологічна поліклініка №5» про скасування наказу, шляхом зупинення дії наказу від 01 липня 2022 року за №160-ос «Про переміщення» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена 22.02.2021 року.

Суддя: К.О. Далеко