УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1236/21

28 вересня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Грипіч Л. А. при секретарі Вознюк Ю.В.

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Грозіка І.І.

розглянувши у судовому засіданні в м. Костопіль заяву позивача ОСОБА_1 про віддвід судді Грипіч Л.А. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа № 564/1236/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля особистою приватною власністю.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Грипіч Л.А.

Заяву мотивувала тим, що суддя Грипіч Л.А. є упередженою, оскільки при прийнятті до свого провадження вказану вище справу, після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддя призначила до розгляду по суті, без повторного проведення підготовчого судового засідання, залишивши поза увагою той факт, що у сторін могла змінитися правова позиція, з`явитися необхідність подати докази чи залучити до участі у справі нових представників.

Представник відповідача - адвокат Грозіка І.І. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 зазначеної статті питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи та заяву про відвід судді, прийшов до переконання, що остання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглядаючи заяву про відвід, суд бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 вбачається, що заява зводиться до того, що остання не погоджується з прийнятим процесуальним рішенням судді, щодо прийняття справи у своє провадження та призначення справи до розгляду по суті, а не призначення у справі підготовчого судового засідання.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд вважає, що заявником не доведено, що існують обставини, які б викликали сумніви в неупередженості судді Грипіч Л.А. та не зазначено достатніх фактів, які могли слугувати підставою для задоволення заяви про відвід судді. Обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_1 є недостатніми для того, щоб піддати сумніву об`єктивність і неупередженість судді. Наявність самого лише сумніву в неупередженості судді недостатньо для його відводу.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Грипіч Л.А. від розгляду цивільної справи № 564/1236/21.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 39-41, 260, 261, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про віддвід судді Грипіч Л.А. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля особистою приватною власністю залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 03.10.2022 року.

СуддяЛ. А. Грипіч