Справа № 296/1566/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Шалоти К.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп", Комунальне підприємство "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" (далі ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс груп"), Комунальне підприємство «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради (далі КП "ЖТТУ"), в якому просив:

(1) стягнути з ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп" на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 107 672 грн 70 коп.;

(2) стягнути з КП "ЖТТУ" на свою користь суму франшизи у розмірі 2 600 грн.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 04.09.2020 у м. Житомирі по вул. І. Сльоти, 60а водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем УАЗ3741, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить КП "ЖТТУ" скоїв наїзд на припаркований автомобіль "Toyota Avensis", реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого була ОСОБА_2 , який належить позивачеві, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2020 у справі №296/7737/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

1.3. Вказується, що цивільно-правову відповідальність КП "ЖТТУ" застрахована в ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс груп" згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-122968187 від 31.01.2020.

Позивач зазначав, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача, за результатом проведеної судовим експертом автотоварознавчої експертизи №2558 від 21.10.2020 становить 83821,34 грн, а вартість матеріального збитку, завданого автомобілю становить 48 845,35 грн.

Позивач вказував, що для відновленням пошкоджень автомобіля звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар-Кар», яке виставило йому декілька рахунків для оплати за товари та послуги у розмірі 22 733 грн та 49 412 грн, які він оплатив, а також поніс витрати по заміні проміжного рулевого вала, його діагностику та розвал сходження на суму 300 грн та 1288 грн, а також витрати на пофарбування автомобіля вартість 30 164 грн, які надані сервісним центром Renault ТОВ «Полісся Моторс Груп» та витрати на проведену експертизу у розмірі 3500 грн та поштові витрати у розмірі 275,70 грн.

1.4. Посилаючись на те, що позивач надав ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп" експертний висновок та всі оплачені рахунки за ремонт свого автомобіля у розмірі 107 672,70 грн, однак страхова компанія відмовилась від виплати відновлювального ремонту, а також те, що КП "ЖТТУ" не сплатило позивачеві розмір франшизи у сумі 2 600 грн, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідачів страхового відшкодувння та суми франшизи.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 26.02.2021 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/1566/21, яку призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

2.2. Представник відповідача КП "ЖТТУ" направив до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на виплату позивачу суми франшизи від страховика.

2.3. Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» направив до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність правових підстав для стягнення з страховика реальних збитків по відшкодуванню ремонту транспортного засобу, а не суми страхового відшкодування із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

2.4. Треті особи правом на подання до суду письмових пояснень не скористалась.

2.5. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від позивача відповіді на відзив на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 04.09.2020 у м. Житомирі по вул. І. Сльоти, 60а за участю автомобіля УАЗ3741, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 та автомобіля Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого була ОСОБА_2 , сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

3.2. 29.10.2020 постановою Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що стверджується копією постанови суду від 29.10.2020 (а.с. 24).

3.3. Автомобіль "Toyota Avensis", реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.18).

3.4. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час ДТП була застрахована у АТ «Страхова група ТАС» на підставі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6770973 від 10.12.2019, із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн та договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-00594306 від 10.12.2019(а.с. 47, 48).

3.5. Цивільно-правова відповідальність КП «ЖТТУ» на час ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 130000 грн, розмір франшизи 2 600 гривень, що стверджується копією поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР-122968187 від 30.01.2020 (а.с. 44).

3.6. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №2558 від 11.11.2020 (1) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату огляду 21.10.2020 внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 04.09.2020 становить 48 845,35 гривень; (2) вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на дату огляду 21.10.2020 становить 83 821,34 гривень (а.с. 32, 49-69)

3.7. ОСОБА_1 оплачено компекс робіт та послуг з ремонту автомобіля "Toyota Avensis", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що надавались ТОВ "Стар-Кар" та ТОВ "Полісся Моторс Груп", що стверджується копіями акту виконаних робіт СК-К-Г5390 від 14.09.2020 на суму 300 грн; СК-К-Г5663 від 21.10.2020 на суму 1 288 грн; видатковими накладними №СК-С-00625 від 18.12.2020 на суму 22 733 грн та №СК-С-00588 від 18.12.2020 на суму 49 412 грн; акту про надання послуг ПМГ0023338 від 30.12.2020 на суму 30 164 грн (а.с. 35-41).

3.8. АТ "СГ "ТАС" перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 42065,62 грн, що стверджується копією платіжного доручення №140890 від 26.11.2020 (а.с. 88).

3.9. ПАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп" перерахувало АТ «СГ «ТАС» 39 465,62 грн, що стверджується копією платіжного доручення №3Р000994 від 05.01.2021 (а.с. 88).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

4.2. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

4.3. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

4.4. За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

4.5. Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України).

4.6. Згідно статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV (у редакції, чинній на момент ДТП) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

4.7. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина 16 статті 9 Закону України «Про страхування»).

4.8. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент ДТП).

4.9. Зі змісту статті 12 Закону № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

4.10. Згідно зі статтею 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. У позовній заяві позивач просив стягнути з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 107 672 грн 70 коп. та стягнути з КП «ЖТТУ» суму франшизи у розмірі 2 600 грн.

(і) Щодо позовних вимог до відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп»

5.2. З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2020 у м. Житомирі сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), за участю автомобіля Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивач та автомобіля УАЗ3741, водієм якого є працівник КП «ЖТТУ», який постановою суду визнаний винним у вчиненні вказаної ДТП.

5.3. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована у АТ «Страхова група ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО 6770973 від 10.12.2019 та договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків «Повний автозахист» № FO-00594306 від 10.12.2019.

5.4. Також встановлено, що АТ «Страхова група ТАС» сплатило позивачу страхове відшкодування згідно договору добровільного страхування у розмірі 42065,62 грн, а надалі ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність КП «ЖТТУ», сплатило на вимогу АТ «Страхова група ТАС» виплачене позивачу відшкодування зменшене на суму франшизи у розмірі 39465,62 грн.

5.5. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

5.6. У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

5.7. Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень частини другої статті 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 265/5388/20, від 18 травня 2022 року у справі № 761/11792/16-ц (провадження № 61-42292св18), від 20 червня 2022 року у справі № 156/1162/20 (провадження № 61-19св22).

5.8. У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 встановлено, що спір виник щодо стягнення з винуватця дорожньо-транспортної пригоди та його страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів різниці між вартістю ремонту автомобіля та сплаченою сумою страхового відшкодування. Верховний Суд зазначив, що спеціальні правила Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Верховний Суд зробив висновок про те, що якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Тому пред`явлення позивачем до відповідача (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

5.9. Аналогічні висновки за подібних фактичних обставин справи зроблено також у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 910/3867/16.

5.10. У постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17 встановлено, що предметом спору є різниця між фактичним розміром витрат страховика за договором майнового страхування і здійсненою страховою виплатою за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка виникла у зв`язку з тим, що страховик за договором майнового страхування визначав вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу, а страховик за договором обов`язкового страхування - з урахуванням цього коефіцієнта. Верховний Суд звернув увагу на те, що обсяг відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому він відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 29, пунктом 32.7 статті 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Верховний Суд зробив висновок про те, що якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. З цих підстав пред`явлення до страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

5.11. Близькі за змістом висновки зроблено також у постановах Верховного Суду від 14 травня 2018 року у справі № 910/5092/17 та від 10 липня 2018 року у справі № 922/1436/17.

5.12. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №2558 від 11.11.2020 (1) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 04.09.2020 становить 48 845,35 грн; (2) вартість відновлювального ремонту цього автомобіля становить 83 821,34 грн (а.с. 49-69).

5.13. Відповідач ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» не надав доказів на спростування як розміру вартості проведеного відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи до суду не заявляв.

5.14. У такому разі під час визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, необхідно враховувати складові цих збитків відповідно до змісту частини другої статті 1192 ЦК України: реальна вартість втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

5.15. Верховний Суд у постанові від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17 вказав, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ.

5.16. Згідно з наданими позивачем актом виконаних робіт від 14.09.2020 та від 31.12.2020, складених ТОВ «Стар-Кар» вартість робіт становить 300 грн (у т.ч. ПДВ 50 грн) та 1288 грн (у т.ч. ПДВ 214,67 грн), згідно акту про надані послуги від 30.12.2020, складеного ТОВ «Полісся Моторс Груп» вартість робіт та послуг становить 30164 грн (у т.ч. ПДВ 5027,34 грн), згідно видаткових накладних від 18.12.2020, складених ТОВ «Стар-Кар» вартість матеріалів становить 22733 грн (у т.ч. ПДВ 3788,83 грн) та 49412 грн (у т.ч. ПДВ 8235,33 грн).

5.17. Встановлено, що позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт з урахуванням ПДВ.

5.18. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).

5.19. Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

5.20. Враховуючи, що для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , його ремонт здійснювався методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» як страховик за договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності несе обов`язок з відшкодовування не повної вартості цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу (див. постанови Верховного Суду від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16).

5.21. Отже, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля позивача становить 63438,08 грн разом з ПДВ, виходячи з обрахунку: (27198 + 4554 + 72145 х (1 0,5608)), де: 27198 грн з ПДВ - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, виходячи з розрахунку (300 грн + 25610 грн + 1288 грн); 4554 грн з ПДВ - вартість необхідних для ремонту матеріалів; 72145 грн з ПДВ - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, виходячи з розрахунку (22733 грн + 49412 грн); 0,5608 - коефіцієнт фізичного зносу становить відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №2558 від 11.11.2020.

5.22. Верховний Суд у постанові від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17 також зазначив, що у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

5.23. Отже, ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» як страховик КП «ЖТТУ» за договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності несе обов`язок з відшкодування позивачу як потерпілому розміру збитків, виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу позивача з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, ПДВ та з вирахуванням франшизи, тобто у розмірі 60838,08 гривень разом з ПДВ, виходячи з обрахунку (63438,08 грн (у т.ч. ПДВ) 2600 грн. (франшиза)).

5.24. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що АТ «Страхова група ТАС» виплатила на користь позивача страхове відшкодування згідно договору добровільного страхування від 10.12.2019 у розмірі 42065,62 грн, що включає франшизу у розмірі 2600 гривень (після чого звернулося з вимогою до КП «ЖТТУ» про компенсацію суми франшизи), внаслідок чого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, право вимоги за яким в цій частині перейшло від позивача до АТ «Страхова група ТАС».

5.25. Враховуючи, що позивачу від АТ «Страхова група ТАС» вже виплачене страхове відшкодуванням у розмірі 39465,62 грн (без урахування франшизи, що виплачена позивачу замість КП «ЖТТУ»), суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на користь позивача різниці між вартістю проведеного відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля та раніше виплаченим позивачу страховим відшкодуванням від АТ «Страхова група ТАС» (право вимоги за яким у позивача припинилося внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні) у розмірі 21372,46 грн, виходячи з обрахунку: (60838,08 грн 39465,62 грн).

(іі) Щодо позовних вимог до відповідача КП «ЖТТУ»

5.26. У позовній заяві позивач просив стягнути з КП «ЖТТУ» як особи, відповідальність якої застрахована на свою користь суму франшизи у розмірі 2 600 грн.

5.27. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність КП "ЖТТУ" була застрахована у ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп" на підставі полісу ЕР 12296187, франшиза згідно полісу становить 2600 гривень.

5.28. Як вже зазначалося раніше страховик потерпілого - АТ "Страхова група ТАС" виплатила позивачу страхове відшкодування згідно договору добровільного страхування від 10.12.2019 у розмірі 42065,62 грн, що включає суму франшизу 2600 гривень, після чого звернулося до КП «ЖТТУ» з вимогою сплати компенсації виплаченої суми франшизи у розмірі 2600 гривень.

5.29. Оскільки виплата позивачу страхового відшкодування здійснено АТ «Страхова група ТАС» за договором добровільного, а не обов`язкового страхування, а тому сплачене позивачу страхове відшкодування у розмірі 42065,62 грн на суму франшизи не зменшувалося.

5.30. За таких обставин, суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог до відповідача КП «ЖТТУ» щодо стягнення на користь позивача франшизи у сумі 2600 гривень, оскільки право вимоги позивача на ці виплати припинилися у зв`язку із їх виплатою АТ «Страхова група ТАС» разом з страховим відшкодуванням у розмірі 42065,62 грн на підставі договору добровільного страхування від 10.12.2019, внаслідок чого відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. У позовній заяві позивач вказував про понесення витрат на оплату судового збору у розмірі 1102,80 грн, витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 3500 грн, поштових витрат у розмірі 275,70 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

(і) Щодо судового збору

6.2. З матеріалів справи вбачається, що позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1 102,80 грн, що стверджується квитанцією №6370156 від 22.02.2021.

6.3. Згідно частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.4. Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підтверджені документально, за правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 213,74 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог (21372,46 х 1102,80 / 110272,70).

(іі) Щодо інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи

6.5. Відповідно до частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

(1) Щодо витрат на професійну правничу допомогу

6.6. З матеріалів справи вбачається, що позивачеві надавалася правнича допомога адвокатом Гарницьким П.П., який має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2405/10 від 27.11.2003 та здійснював представництво інтересів позивача на підставі угоди про надання правової допомоги від 15.02.2021, ордеру серії КС №698087 від 18.02.2021.

6.7. Відповідно до наданих представником позивача копії договору про надання правової допомоги від 15.02.2021, додаткової угоди до договору від 15.02.2021, укладеними між позивачем та адвокатом Гарницьким П.П., попереднім розрахунком витраченого часу адвокатом у справі від 18.02.2021 вбачається, що адвокатом планується витратити 10 годин, за попередньою домовленістю між адвокатом та клієнтом, година роботи адвоката становить 2500 грн, загальна вартість послуг складає 25 000 грн, однак у відповідності до додаткової угоди №1 від 15.02.2021 вартість за надані послуги адвоката визначена в твердій (фіксованій) сумі 10 000 грн, а також надано копію квитанції до прибутного касового ордеру від 16.02.2021 про прийняття від ОСОБА_1 коштів в розмірі 10 000 грн.

6.8. Зі змісту опису витрат часу адвоката Гарницького П.П. у справі від 18.02.2021 вбачається здійснення 1) попередного опрацювання матеріалів - 2 год, 2) опрацювання законодавчої бази, що регулють спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових доказів та їх отримння для справи - год; 3) підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, заяви, клопотання, відповідь на відзив, письмові пояснення, запити), участь у судових засіданнях 5 год., 4) транспортні витрати 1 год. (а.с.13).

6.9. Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6.10. Частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

6.11. Суд звертає увагу, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони.

6.12. Суд враховує, що Верховним Судом у постанові від 09.06.2020 у справі №466/9758/16-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

6.13. Суд вважає явно завищеними витрати часу адвоката Гарницького П.П. на надання правничої допомоги позивачу у даній справі у розмірі 10 годин, оскільки перелічені адвокатам витрати на опрацювання матеріалів по 2 годи фактично дублюються, окрім позовної заяви інші документи (заяви, клопотання, відповідь на відзив, письмові пояснення, запити), які вказані у розрахунку витрат часу до суду не подавалось, участі у судових засіданнях адвокат не приймав, а вказані позивачем транспортні витрати не є витратами на надання правничої допомоги.

6.14. З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що 1) предметом справи є стягнення страхового відшкодування та франшизи; 2) вказана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; 3) адвокат Гарницький П.П. участі в судових засіданнях не приймав; 4) окрім позовної заяви з додатками, адвокат Гарницький П.П. інших заяв по суті справи не подавав (відповідь на відзив, пояснення тощо); 4) надані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу (договір про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового ордеру), 5) обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням, значення справи для сторін, а також інші обставини, передбачені статтею 137, частиною 4 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає наявними підстави для зменшення понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги адвокатом Гарницьким П.П. до розміру 4000 гривень.

6.15. Згідно частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.16. Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, зменшенням судом понесених позивачем витрати на професійну правничу допомогу до розміру 4000 грн, який є пропорційним та розумним з урахуванням предмету спору та складності справи, за правилами пункту 3 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 775,26 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог (21372,46 х 4000 / 110272,70).

(2) Щодо інших витрат, необхідних для підготовки до розгляду справи

6.17. У поданій заяві представник позивача також вказував про понесення витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 3500 грн, вартості направлення поштових витрат на повідомлення про дату проведення експертизи у розмірі 275,70 грн.

6.18. На підтвердження понесення інших витрат, необхідних для підготовки до розгляду справи позивачем надано копію договору про організацію взаємовідносин при проведенні оцінки майна від 16.10.2020, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_4 щодо проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля марки "Toyota Avensis", реєстраційний номер НОМЕР_2 , копію квитанції від 23.10.2020 про сплату за проведення експертизи у сумі 3500 грн; копію акту приймання-передачі виконаних робіт №2558 від 11.11.2020, підписаного позивачем та ФОП ОСОБА_4 , копію квитанції АТ «Укрпошта» від 16.10.2020 на суму 275,70 грн.

6.19. Згідно частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.20. Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, понесені позивачем витрати з проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля та витрат про виклик особи на проведення експертизи підтверджені відповідними квитанціями про оплату, за правилами пункту 3 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на користь позивача слід стягнути відповідні витрати, необхідні для підготовки справи до розгляду у розмірі 731,79 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог (21372,46 х 3775,70 / 110272,70).

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 21 372 (двадцять одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 46 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 213 (двісті тринадцять) гривень 74 коп.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 26 коп.; витрати, необхідні для підготовки справи до розгляду у розмірі 731 (сімсот тридцять одна) гривень 79 коп.

3. У задоволенні позову до Комунального підприємства "Житомирське трамвайно- тролейбусне управління" Житомирської міської ради та решти позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп", відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_4

Відповідачі:

(1) Приватне акціонерне товариство

«Українська страхова компанія «Княжа

Вієнна Іншуранс груп»

місцезнаходження за адресою:

04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44,

код за

(2) Комунальне підприємство

«Житомирське трамвайно-тролейбусне управління»

Житомирської міської ради,

місцезнаходження за адресою:

10025, м. Житомир, вул. Вітрука, 11,

код за

Треті особи без самостійних вимог:

(1) ОСОБА_2

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_5

(2) ОСОБА_3

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 ,

РНОКПП НОМЕР_6

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА