КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6817/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Космініна Андрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Кравчук Ю.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство "Ірпіньводоканал", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

встановив:

У грудні 2019 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 .

25 серпня 2019 року квартиру позивачки було залито, про що 06 вересня 2019 року складено відповідний Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, холодного водопостачання (далі Акт про залиття). Згідно з Актом про залиття причиною залиття є поломка сантехнічного обладнання в квартирі відповідачки.

Згідно висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №41/19 від 9 жовтня 2019 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири, що виникли внаслідок залиття, складає 34584,64 грн.

Згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження №01/11-19 від 08 листопада 2019 року матеріальний збиток, заподіяний власнику майна пошкодженням меблів внаслідок залиття, що сталося 25 серпня 2019 року, складає 18953,00 грн.

Вказує, що у зв`язку із залиттям квартири погіршився стан здоров`я, а тому просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 50 000,00 гривень.

У зв`язку з відмовою відповідачки провести ремонт в квартирі позивачки або відшкодувати завдані збитки в добровільному порядку, позивачка вимушена звертатись до суду.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 103 537,64 гривні. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 921,00 гривень судового збору, та 9 000,00 гривень витрат на професійну експертизу.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 53 537,64 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1048,98 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 4 914,53 гривень.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Космініним А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції, оскільки воно не відповідає обставинам справи, та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що дійсно 25 серпня 2019 року квартиру АДРЕСА_1 , що належить позивачці ОСОБА_2 , було залито внаслідок поломки кульового вентиля в квартирі АДРЕСА_3 , що належить відповідачці ОСОБА_5 .

Згідно Акту про залиття, аварію холодного водопостачання від 06 вересня 2019 року, причиною залиття вищевказаної квартири АДРЕСА_4 , була поломка кульового вентиля підключення бачка унітазу в квартирі АДРЕСА_3 - зламалась різьба.

Згідно Висновку про будівельну експертизу визначення причини аварії на системі водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 від 14 вересня 2021 року, причиною аварії на системі водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 , що призвела до затоплення житловій квартирі АДРЕСА_1 є саме гідравлічний удар, що виник у трубах водопостачання при включенні подачі води на будинок, та призвів до поломки кульового вентиля підключення бачка до унітазу, розташованого на території вищевказаної квартири АДРЕСА_5 .

Вказує, що, враховуючи вищевказаний висновок, відшкодовувати матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири позивачки, повинні - відповідач ОСОБА_1 та КП «Ірпіньводоканал» в рівних частках (оскільки був гідравлічний удар).

Вказує, що в своєму позові позивачка ОСОБА_2 посилалась на висновок експерта № 41/19 від 09 жовтня 2019 року, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок залиття, складає 34 584,64 гривні. Одночасно з цим, позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь відшкодування матеріальної шкоди. Вказує, що матеріальна шкода (матеріальні збитки) та вартість ремонтно-будівельних робіт це різні речі.

Просить суд критично віднестися до висновку експерта №41/19 від 9 жовтня 2019 року, оскільки для оцінки завданих збитків від затоплення квартири був прийнятий до розгляду кошторис на ремонтно-будівельні роботи всієї квартири, а не самих збитків.

Зазначає, що кошторис на ремонтно-будівельні роботи складено з порушенням вимог законодавства, зокрема, в ньому визначено ПДВ, хоча позивачка не є платником цього податку, а також адміністративні послуги, які документально не підтверджені.

Вказує, що вартість ремонтно-будівельних робіт зазначених у Висновку № 41/19 від 09 жовтня 2019 року є значно завищений та не відповідає дійсності.

Переконаний, що позивачка ОСОБА_2 безпідставно виявляє намір зробити новий ремонт власної квартири за кошти відповідача, хоча на момент залиття квартири ремонт мав певний фізичний знос, а тому розрахунок матеріальної шкоди треба було розраховувати не як вартість ремонтно-будівельних робіт, а як матеріальну шкоду (матеріальні збитки) з урахуванням фізичного зносу ремонту квартири.

Вказує, що оскільки вказаний висновок не може братися судом до уваги, відтак вимога про відшкодування судових витрат на цю експертизу в сумі 4000,00 гривень є безпідставним.

Вказує, що матеріальний збиток, зазначений у Висновку № 01/11-19 експертного товарознавчого дослідження від 08 листопада 2019 року, є значно завищений та не відповідає дійсності.

Вказує, що експертом не оглядалися меблі у квартирі позивачки. Позивачкою подано локальний кошторис без зазначення даних про те, коли та на чиє замовлення і ким він складений; ким затверджений, та відсутні відомості про те, чи складання таких кошторисів входить у коло провадження господарської діяльності особи, яка склала такий кошторис. Позивачем зазначена сума договірної ціни на ремонт або купівлю меблів, матрацу та інше, а не сума матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири з урахування фізичного зносу меблів, матрацу та іншого майна. Такий кошторис не відповідає вимогам письмового доказу, оскільки не містить всіх необхідних реквізитів та не може бути взятий судом за основу розрахунку матеріальних збитків.

Вважає, що позивачка безпідставно виявляє намір здійснити закупівлю нових меблів, матрацу та інше за кошти відповідачки, хоча на момент залиття квартири, меблі, матрац та інші речі, мали певний фізичний знос, тому розрахунок матеріальних збитків, що заподіяний власнику майна пошкодження меблів внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 треба було розраховувати з урахування фізичного зносу меблів квартири, оскільки меблі в квартирі до її залиття використовувалися постійно.

Вказує, що оскільки висновок № 01/11-19 експертного товарознавчого дослідження від 08 листопада 2019 року не може бути доказом та не може бути використаний як розрахунок матеріальних збитків, які були заподіяні власнику майна пошкодженням меблів в квартирі АДРЕСА_4 внаслідок її залиття, тому вимога позивачки ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат на цю експертизу в сумі 5000,00 гривень є безпідставними.

Вказує, що розмір моральної шкоди є значно завищеним.

Вказує, що довідка від 25 листопада 2019 року, яка була видана лікарем ОСОБА_6 , не може бути доказом моральних страждань позивачки ОСОБА_2 оскільки в ній вказано: «Видана ОСОБА_2 в тому, що ОСОБА_2 перебувала на амбулаторному прийомі у сімейного лікаря з 30.08.2019р. по 14.09.2019р. в КНП «ІМЦ ПМСД» IMP КО»

Перебування позивачки на «амбулаторному прийомі у сімейного лікаря» не означає, що ОСОБА_2 страждала якимось захворюванням, в тому числі підвищеним артеріальним тиском, безсонням.

Уважає, що якби у позивачки ОСОБА_2 дійсно був підвищений артеріальний тиск (з урахуванням її віку) та безсоння, то в Довідці сімейного лікаря ОСОБА_6 від 25 листопада 2019 року був би вказаний діагноз, вказаний артеріальний тиск, та було б зазначено, що позивачка в період з 30 серпня 2019 року по 14 вересня 2019 року страждала безсонням. Тому посилання позивачки, що в неї був підвищений артеріальний тиск та вона страждала безсонням є тільки припущенням, та не може бути доказом моральних страждань ОСОБА_2 , які вона оцінює в 50 000,00 гривень.

Вказує, що суд не звернув увагу на те, що позивачкою не в повній мірі сплачений судовий збір за звернення до суду з вказаною позовною заявою, оскільки позивачка мала сплатити судовий збір у розмірі 2102 грн., відтак уважає , що у задоволенні відшкодування судових витрат слід відмовити.

Вказує, що якби у якості співвідповідача було залучене КП "Ірпіньводоканал", то всі завдані збитки варто розділити на двох відповідачів.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2022 року скасувати повністю.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та третьої особи КП «Ірпіньводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 6 968 гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судових витрат в розмірі 420 гривень 40 копійок.

В інших позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та третьої особи КП «Ірпіньводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відмовити за недоведеністю.

17 червня 2022 року від третьої особи КП «Ірпіньводоканал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що залиття квартири мало місце 25 серпня 2019 року, а висновок будівельної експертизи про визначення причини аварії на системі водовідведення датується 14 вересня 2021 року, що свідчить про те, що експертне визначення причини аварії проведено після спливу більше ніж 2 років з моменту залиття та не відображає факт події, що відбулась саме 25 серпня 2019 року. Пориви водопровідних мереж у серпні 2019 року, які спричинили б перекриття водопостачання по АДРЕСА_6 - відсутні. Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив про відсутність перебоїв із водою у цей день, що виключає гідравлічний удар як причину аварії. Причину залиття визначено в Акті про залиття від 6 вересня 2019 року, складеному уповноваженою комісією.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм, матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сукупністю всіх зібраних доказів позивачкою доведено наявність та розмір завданої їй шкоди в розмірі 53537 гривень 64 копійки в результаті залиття належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Частково задовольняючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, а тому вважав, що заявлена позивачкою моральна шкода в розмірі 50 000 грн. є надмірною.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Відповідальність є наслідком вини та означає законне зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із певними правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання).

За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Колегією суддів установлено наступні обставини.

З даних витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що ОСОБА_2 є власницею квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109 (т.1, а.с.8).

З даних Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, холодного водопостачання (або гарячого водопостачання, водовідведення) від 06 вересня 2019 року, складеного комісією у складі: заступника директора по експлуатації житлового фонду Зінкевича О.П. - голови комісії, членів комісії - начальника сантехнічної дільниці Зубрицького М.П., слюсаря сантехнічної дільниці Лазарева В.Г., затвердженого директором КП «УЖКГ «Ірпінь» Скрипником С.Ф. убачається, що 25 серпня 2019 року у квартирі АДРЕСА_1 , трапилось залиття холодного водопостачання. В квартирі АДРЕСА_4 видно такі сліди залиття: а) кухня - стіна, площею 2, 73х3,5 м, місцями відклеїлися шпалери, залито кухонні меблі, підлогу; б) коридор - залито меблі, підлогу, нижня частина лиштви вхідних дверей деформована; в) ванна кімната - відійшла плитка від стіни; г) кімната площею 27 м2 - стеля, тріщини 2-3 мм між плитами перекриття, пляма площею 15х30 см характерного кольору при залитті водою, стіни - шпалери місцями відклеїлись, підлога - здулася, ламінат на площі 27 м2 - виникли зазори (3-5 мм), деформувались плінтуса, залиті меблі, ортопедичний матрац, диван. Причиною залиття є: в кв. АДРЕСА_8 по одному стояку вийшов з ладу кульовий вентиль підключення бачка унітазу, зламалась різьба на вентилі Ѕ PN25 після вхідного вентилю на квартиру (т.1, а.с.10).

З даних висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 09 жовтня 2019 року №41/19 убачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок залиття, складає 34 584 гривні 64 копійки (т.1, а.с.11-31)

З даних висновку експертного товарознавчого дослідження №01/11-19 від 08 листопада 2019 року, складеного ПП «Експертне бюро», матеріальний збиток, заподіяний власнику майна пошкодженням меблів (згідно переліку) внаслідок залиття, що сталося 25 серпня 2019 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_7 , складає 18 953 грн. (том 1 а.с.36-41).

З даних акту від 08 листопада 2019 року приймання - передачі виконаних робіт за договором №01/11-19 від 01 листопада 2019 року убачається, що проведення товарознавчого дослідження становить 5 000,00 гривень (том 1 а.с.42).

З даних квитанції №450976 від 01 листопада 2019 року убачається, що ОСОБА_8 перерахував ПП "Експертне бюро" грошові кошти у розмірі 5 000,00 гривень (том 1 а.с.44).

З даних довідки б/н від 25 листопада 2019 року убачається, що ОСОБА_2 перебувала на амбулаторному прийомі у сімейного лікаря з 30 серпня 2019 року до 14 вересня 2019 року в КНП "ІМЦ ПМСД" ІМР КО (том 1 а.с.45).

З даних звіту про будівельну експертизу про визначення причини аварії на системі водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 , виготовленого ТОВ "Експертна оцінка майнових прав" 10 жовтня 2019 року на замовлення ОСОБА_5 убачається, що причиною аварії на системі водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 , що призвела до затоплення житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_7 є саме гідравлічний удар, що виник у трубах водопостачання при включенні подачі води на будинок, та призвів до поломки кульового вентиля підключення бачка до унітазу, розташованого та території квартири АДРЕСА_5 (том 1, а.с. 115-128).

З даних звіту про оцінку розміру збитку, завданого затопленням житловій квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , виготовленого ТОВ "Експертна оцінка майнових прав" 10 жовтня 2019 року на замовлення ОСОБА_5 убачається, що розмір завданого збитку завданого затопленням житловій квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 рівний ринковій вартості відновлювального ремонту, яка станом на 10 жовтня 2019 року складає 10 000,00 гривень (том 1, а.с. 129-145).

З даних висновку експерта за результатами проведення експертного визначення причини аварії на системі водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 , від 14 вересня 2021 року убачається, що причиною аварії на системі водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 , що призвела до затоплення житлової квартири, загальною площею 46,5 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , є саме гідравлічний удар, що виник у трубах водопостачання при включенні подачі води на будинок, та призвів до поломки кульового вентиля підключення бачка до унітазу, розташованого на території квартири АДРЕСА_5 (том 1 а.с.217-228).

З даних висновку експерта за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження матеріальних збитків пошкодження меблів, що виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , від 13 вересня 2021 року убачається, що матеріальний збиток заподіяний власнику майна пошкодженням меблів (згідно переліку) внаслідок залиття, що сталося 25.08.2019 в квартирі замовника, розташованій за адресою: АДРЕСА_7 , складає 3937 гривень 50 копійок (том 1, а.с. 259-265).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що причиною залиття був гідравлічний удар, що виник у трубах водопостачання при включенні подачі води на будинок, відхиляються колегією суддів, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами.

Судом першої інстанції обгрунтовано визнано неналежним доказом висновок експерта за результатами проведення експертного визначення причини аварії на системі водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 , від 14 вересня 2021 року. Судом правильно визначено, що висновок складено після спливу більш ніж двох років з моменту залиття, такий грунтується на припущеннях та спростовується іншими дослідженими доказами. Відхиляючи цей доказ, суд в рішенні навів належне мотивування такого висновку, який доводами апеляційної скарги не спростовується.

Окрім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру матеріального збитку та вказує на таке.

Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції правильно виходив з даних висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 09 жовтня 2019 року №41/19, а також даних висновку експертного товарознавчого дослідження №01/11-19 від 08 листопада 2019 року, складеного ПП «Експертне бюро».

При цьому, судом мотивовано відхилено дані висновків, наданих відповідачкою, як такі, що не відповідають вимогам належності та допустимості, відтак не несуть доказового навантаження.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що для оцінки завданих збитків від затоплення квартири був прийнятий до розгляду кошторис на ремонтно-будівельні роботи всієї квартири, а не самих збитків, відхиляються, оскільки розмір збитків визначено як розмір витрат, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки), що повністю відповідає положенням пункту першого частини другої статті 22 ЦК України.

При цьому, перелік ремонтно-будівельних робіт, визначений цим кошторисом, відповідає даним акту про залиття та відповідачкою не спростовано.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в кошторисі визначено розмір ПДВ, хоча позивачка не є платником цього податку, а також адміністративні послуги, які документально не підтверджені, відхиляються колегією суддів, оскільки платником ПДВ у цьому випадку є виконавець ремонтних робіт, якому замовник мусить сплатити вартість виконаних робіт з урахуванням як ПДВ, так і адміністративних послуг.

Твердження скаржника в тій частині, що матеріальні збитки та вартість ремонтно-будівельних робіт є окремими категоріями не спростовують того, що матеріальними збитками в розумінні закону є , в тому числі, витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто в цьому випадку витрати, пов`язані із виконанням ремонтно-будівельних робіт.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

При вирішенні справи суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ЦК України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає з частини третьої статті 22 цього кодексу, якою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже суд першої інстанції правильно виходив з того, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок залиття, складає 34 584 гривні 64 копійки.

Окрім того, судом першої інстанції правильно визначено, що матеріальний збиток, заподіяний власнику майна пошкодженням меблів (згідно переліку) внаслідок залиття, що сталося 25 серпня 2019 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_7 , складає 18 953 грн.

Доводи скаржника в тій частині, що при складанні висновку експертного товарознавчого дослідження №01/11-19 від 08 листопада 2019 року, експертом не досліджувались меблі, відхиляються колегією суддів, оскільки є хибними та спростовують даними висновку, який містить інформацію про дослідження експертом пошкоджених меблів 01 листопада 2019 року з 10.00 до 11.30 у присутності власниці ( позивачки) за адресою АДРЕСА_7 .

Натомість висновок експерта за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження матеріальних збитків пошкодження меблів, що виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , від 13 вересня 2021 року, наданий відповідачкою, складено без безпосереднього дослідження пошкоджених меблів, не містить логічного обгрунтування отриманих експертом результатів та підстав зроблених висновків, відтак обгрунтовано відхилено судом.

Таким чином, встановивши, що позивачка довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачки, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що завдана позивачці шкода підлягає відшкодуванню відповідачкою.

У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі №761/38133/19 вказано, зокрема, на таке: Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачки, не надала належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачці майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Стягуючи із відповідачки на користь позивачки 3 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував тривалість порушення прав позивачки, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину її душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном), а також вимоги розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності моральних страждань відхиляються колегією суддів, оскільки само по собі відсутність даних щодо медичних діагнозів позивачки не спростовує очевидного факту негативного явища, що мало наслідком порушення звичайного ритму життя та вимушені зміни.

Доводи апеляційної скарги в частині відшкодування судових витрат відхиляються колегією суддів, оскільки такий розподіл здійснено пропорційно до розміру задоволених вимог, що відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Космініна Андрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова