КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/592/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
06 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Приходька К.П.,
суддів Журби С.О., Писаної Т.О.
за участю секретаря: Немудрої Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, -
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Національного інституту стратегічних досліджень №80-к від 04 березня 2020 року в частині звільнення позивача, а саме:
- скасувати п.2 Наказу директора Національного інституту стратегічних досліджень №80-к від 04 березня 2020 року;
- виключити з розділу «Підстава» слова попередження про скорочення посади 08 січня 2020 року; ст.ст.3,24 Закону України «Про відпустки»; постанова Кабінету міністрів України від 06 грудня 2017 року №930 «Питання оплати праці працівників Національної академії державного управління при Президентові України, Національного інституту стратегічних досліджень, Інституту законодавства Верховної Ради України; посади яких належать до посад державної служби (із змінами); ст.44 КЗпП України»;
- виключити з короткої назви «Про надання відпустки ОСОБА_1 з наступним звільненням» та п.1 наказу директора Національного інституту стратегічних досліджень №80-к від 04 березня 2020 року слова «з наступним звільненням».
Поновити позивача на посаді заступника директора Національного інституту стратегічних досліджень з 24 березня 2020 року.
Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 березня 2020 року по день поновлення на роботі.
Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі, починаючи з 28 квітня 2020 року по день фактичного розрахунку.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Зобов`язано Національний інститут стратегічних досліджень здійснити перерахунок надбавки за високі досягнення у праці, премії за період з 01 травня 2018 року по жовтень 2018 року включно, оплату відрядження в листопаді 2018 року, оплачувані відпустки за період 2019-2020 рік ОСОБА_1 з врахуванням посадового окладу, встановленого постановою Кабінету міністрів України №906 від 31 жовтня 2018 року «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 і від 06 грудня 2017 року №930».

Зобов`язано Національний інститут стратегічних досліджень здійснити перерахунок заробітної плати (всіх її складових) ОСОБА_1 з врахуванням надбавки за високі досягнення у праці - у розмірі 50% посадового окладу, починаючи з 07 серпня 2019 року та здійснити виплату різниці між нарахованою та виплаченою заробітною платою.

В позові ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу - задоволено частково.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Інші вимоги заяви залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач Національний інститут стратегічних досліджень звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Крім цього, не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі з урахуванням заяви про розподіл судових витрат від 01 грудня 2020 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року, апеляційну скаргу Національного інституту стратегічних досліджень залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року скасовано та постановлено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Національного інституту стратегічних досліджень №80-к від 04 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Національного інституту стратегічних досліджень з 24 березня 2020 року.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 березня 2020 року по 23 вересня 2021 року у розмірі 594839,52грн.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень заборгованість по заробітній платі в сумі 81531,89 грн., а саме: 26432,20 грн. - надбавки за високі досягнення у праці за період з 07 серпня 2019 року по 01 січня 2020 року; 32461,09 грн. - надбавки за високі досягнення у праці та премії за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року; 720,78 грн. - оплата за два дні відрядження у листопаді 2018 року; 21917,82 грн. - оплати за час відпустки у травні, вересні, жовтні 2019 року та як частина компенсації за невикористану частину відпустки.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь держави судовий збір у розмірі 2738,87 грн.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 7838,25 грн.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року, стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року, Національний інститут стратегічних досліджень подав касаційну скаргу.

Крім цього, касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року подав ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року, касаційні скарги Національного інституту стратегічних досліджень, ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи, постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року, апеляційну скаргу Національного інституту стратегічних досліджень залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року та додаткове рішення від 16 лютого 2021 року скасовано та постановлено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Національного інституту стратегічних досліджень №80-к від 04 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Національного інституту стратегічних досліджень з 24 березня 2020 року.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 березня 2020 року по 28 липня 2022 року у розмірі 928645,74 грн.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень заборгованість по заробітній платі в сумі 81531,89 грн., а саме: 26432,20 грн. - надбавки за високі досягнення у праці за період з 07 серпня 2019 року по 01 січня 2020 року; 32461,09 грн. - надбавки за високі досягнення у праці та премії за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року; 720,78 грн. - оплата за два дні відрядження у листопаді 2018 року; 21917,82 грн. - оплати за час відпустки у травні, вересні, жовтні 2019 року та як частина компенсації за невикористану частину відпустки.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь Держави судовий збір у розмірі 2738,87 грн.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 8679,05 грн., витрати на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 70587,43 грн., інші судові витрати позивача у розмірі 983,09 грн.

В решті вимог відмовлено.

02 серпня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просив стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень на його користь судові витрати понесені у зв`язку з оскарженням дій Національного інституту стратегічних досліджень, як роботодавця, при повторному судовому розгляді у суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 14 516,12 грн.

На вказану заяву Національний інститут стратегічних досліджень подав свої заперечення та просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

ЦПК України закріплює вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (статті 134 ЦПК України).

Такий розрахунок подається до суду разом із першою заявою по суті спору.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору, оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.2 статті 134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору.

Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити їй у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18).

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України, здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час розгляду справи у якості доказів у більшості випадків достатньо надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про плату клієнтом цих доручень.

Після надходження справи з Верховного Суду до апеляційного суду для нового розгляду апеляційних скарг, першою заявою по суті спору, було пояснення ОСОБА_1 від 20 червня 2022 року, однак воно не містило попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу (т.4 а.с.138,139).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Вирішуючи даний спір, апеляційний суд у своїй постанові від 28 липня 2022 року вирішив питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій, у розмірі, визначеному позивачем.

Крім цього, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Натомість, всупереч вимог вищезазначеної норми ЦПК України, позивачем не було зроблено відповідної заяви.

Зважаючи на те, що позивач не подав попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу, до судових дебатів у справі не зробив відповідну заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу, вимога про відшкодування цих судових витрат задоволенню не підлягає.

Більш того, як зазначалось вище, питання відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу було вирішено судом апеляційної інстанції на підставі наданих позивачем доказів у судовому засіданні 28 липня 2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.134,137,141 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 08 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба