Номер провадження: 22-ц/813/1796/22
Справа № 2-6326/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

боржник ОСОБА_1 ,

стягувач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

особа, дії якої оскаржуються Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 рокуу складі судді Домусчі Л.В.,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, за участю Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С., та просив суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 16.01.2020 про відкриття виконавчого провадження №60996206.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. протиправно виніс 16.01.2020 року постанову про відкриття виконавчого провадження за №60996206, вказане процесуальне рішення приватного виконавця є незаконним, оскільки на момент його прийняття стягувачем було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_1 . Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що 16.01.2020 ПАТ "Укргазбанк" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. із заявою (вих. №510/36/2020 від 14.01.2020) в порядку ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", в якій просило відкрити виконавче провадження по примусовому стягненню заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укргазбанк" на підставі наведеного виконавчого листа. На час видачі Приморським районним судом м. Одеси виконавчого листа 05.02.2015, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову діяла редакція Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІУ, який втратив чинність з 05.10.2016, крім ст. 4. Стаття 4 втратила чинність з 05 січня 2017 року (згідно із Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ) Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року №606-ХІУ, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Тлумачення цієї норми узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2018 по справі №727/1256/16-ц. Тобто, на час набуття законної сили цього Закону, виконавчий лист не був виконаний та стягувач мав строк на пред`явлення його до примусового виконання. Також, слід звернути увагу, що відповідно до п.2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІУ було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено Законом, а тому, дії приватного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим написом є обґрунтованими та законними, тому відсутні правові підстави для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2020.

15.12.2020 ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

17.12.2020 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. подав до суду додаткові пояснення у справі.

25.07.2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю можливості бути присутнім у судовому засіданні за станом свого здоров`я та у зв`язку з чим не може отримати правову допомогу спеціаліста.

Апелянт та представник стягувача в судове засідання 26.07.2022 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що справа тривалий час перебуває на розгляді у суді, апеляційним судом розгляд справи неодноразово відкладалася за клопотанням ОСОБА_1 , між тим свої доводи щодо апеляційної скарги його представник виклав у відзиві на неї, крім того, матеріали справи містять необхідні докази для її вирішення, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе здійснити її розгляд без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19.08.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Оскаржувана ухвала таким вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що 05.02.2015 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду від 24.01.2013 року у справі №2-6326/11 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, видано виконавчий лист.

Вказане судове рішення набрало законної сили 11 листопада 2014 року.

У виконавчому листі зазначено, що строк його пред`явлення до виконання до 11.11.2015 року.

На звороті виконавчого листа міститься відмітка Відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 37 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження» 18.08.2017 року, а саме з підстав того, що у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

16.01.2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 05.02.2015 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду у справі №2-6326/11.

16.01.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження №60996206 на підставі виконавчого листа №2-6326/11 від 05.02.2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції чинній на час набрання законної сили рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2013 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України N 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону України N 606-XIV).

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України N 606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2018 року у справі N727/1256/16-ц, аналізуючи положення статей 22, 23, 47 Закону України N 606-XIV, дійшла висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Річний строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлюється з дня повернення такого документа і перебіг строку починається заново.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 у справі N826/27905/15.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" N1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" N1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частина 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відмітка у виконавчому листі про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» від 18.08.2017 року підтверджує, що виконавчий лист повернуто без виконання, а відтак стягувач міг повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом трьох років, тобто до 18.08.2020 року.

Отже, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд дійшов помилкового висновку про те, що виконавчий лист стягувачем було пред`явлено з пропуском строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим вважав постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 року підлягає скасуванню, а в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича від 16 січня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №60996206 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича від 16 січня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №60996206 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 19.08.2022.

Головуючий:

Судді: