Провадження № 4-с/639/20/22 Справа № 639/7856/21
У Х В А Л А

07 жовтня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі № 639/7856/21

стягувач: ОСОБА_1 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

на бездіяльність начальника та державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної реєстрації виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

боржник: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі"

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника та державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділ державної реєстрації виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), боржник: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі".

Ухвалою суду від 04.10.2022 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника та державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділ державної реєстрації виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), боржник: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 13.10.2022 року об 11:00 год.

ОСОБА_1 07.10.2022 року подав заяву до суду про відвід судді Марченка В.В., в якій заявник посилався на те, що він повністю втратив довіру до головуючого судді Марченка В.В.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст. ст. 2, 8 ЦПК України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах «Фей проти Австралії» «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, йог склад, достатні гарантії аби включити будь- які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 ст. 36 ЦПК України встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Тобто, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи положення ст. ст. 36, 37 ЦПК України та оцінивши викладене в заяві про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому вважає за необхідне заяву про відвід, для її вирішення, передати іншому судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36,40, 252 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Жовтневого районного суду м. Харкова Марченко В.В. головуючому у справі № 639/7856/21 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника та державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділ державної реєстрації виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), боржник: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" - необґрунтованим.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Харкова Марченко В.В. головуючому у справі № 639/7856/21 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника та державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділ державної реєстрації виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), боржник: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", для вирішення питання про відвід на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Марченко