Справа № 161/5529/21
Провадження № 2/161/94/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Крупінської С.С.

при секретарі Лесько Б.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15.06.2018 року між сторонами було укладено договір позики на суму 3500 доларів США., що було еквівалентно 92 085 (дев`яносто дві тисячі вісімдесят п`ять) грн. терміном до 15.05.2021 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач ОСОБА_4 написала розписку, у якій підтверджує факт отримання у борг грошей та зобов?язується їх повернути до 15.05.2021 року.

27 вересня 2018 року позивачем за допомогою засобів поштового зв`язку з кур`єрською доставкою було надіслано грошову вимогу про повернення боргу. Однак, відповідний лист було повернуто його відправнику в зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Як зазначає Кунц станом на день звернення до суду з позовом відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала, повернула позивачу лишень 100 дол. США.

Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики в сумі 3400 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 94 146 (дев`яносто чотири тисячі сто сорок шість) грн. 00 коп., пеню в розмірі 9 103 (дев`ять тисяч сто три) грн. 90 коп., три відсотки річних в сумі 3 663 (три тисячі шістсот шістдесят три) грн. 87 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2021 року провадження у справі відкрито призначено справу до розгляду.

26.04.2021 року стороною відповідача було надіслано відзив на позовну заяву.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, надали суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Леміщак Д.М. заявлений позов не визнав, просив відмовити у його задоволені, виклавши у відзиві свої заперечення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення..

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики був укладений у письмовій формі.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК України ). Відповідно до ч. 2 ст.207 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує укладений між сторонами правочин щодо передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своє суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постановах від 08 червня 2016 року (справа №1103цс), від 12 квітня 2017 року (справа №442/8157/15-ц).

Аналогічний правовий висновок міститься і в постанові Верховною Суду України від 18 вересня 2013 року (№6-63цс13), в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року (№6-50цс16), в постанові від 02.07.2014 року за наслідками розгляду справи №6-79цс14.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 15.06.2018 року ОСОБА_4 позичила гроші в сумі 3500 доларів США, вказана обставина підтверджується договором позики, а також розпискою про отримання коштів (а.с. 14-16).

Згідно з пунктом 6 договору передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Пунктом 9 договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення суми позики, в пункті 3 договору, позичальник сплачує неустойку у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповерненої суми за кожен день її неповернення.

3 викладеного вбачається, що сума позики підлягає поверненню у виді тридцяти чотирьох платежів рівними частинами в сумах, що еквівалентні 100 (ста) доларам США кожен (за винятком останнього). Станом на 24 березня 2021 року відповідачем повернуто лише один платіж, на суму 100 доларів США. Стороною відповідача не надано доказів щодо повернення більшої суми боргу ніж та, що зазначається позивачем. В той же час, на день подачі позову відповідачем прострочено повернення тридцяти трьох платежів.

Відповідачем не виконано перед позивачем зобов`язання щодо повернення частини коштів відповідно до розписки від 15.06.2018 року в розмірі 3400 доларів США, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за вказаним договором.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що відповідно до частини 1статті 1046 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або такуж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною 1статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в 1 рік.

Строк для обрахування пені за прострочення зобов`язання за останні 12 місяців визначений таким чином: для першого- до 30 квітня 2020 року, для другого- до 31 травня 2020 року, для третього- до 30 червня 2020 року, для четвертого- до 31 липня 2020 року, для п`ятого- до 31 серпня 2020 року, для шостого- до 30 вересня 2020 року і т. д.

Для розрахунків взято курс гривні по відношенню до долара США за даними офіційного сайту НБУ станом на останній день строку повернення платежів: 30 квітня 2020 року- 26,97 грн за 1 долар США, 31 травня 2022 року (29 травня 2020 року- останній день місяця, коли було встановлено офіційний курс НБУ)- 26,91 грн за 1 долар США, 30 червня- 26,69 грн за 1 долар США, 31 липня- 27,69 грн за 1 долар США, 31 серпня- 27,48 грн за 1 долар США, 30 вересня- 28,30 грн за 1 долар США, 30 жовтня- 28,44 грн за 1 долар США, 30 листопада- 28,47 грн за 1 долар США, 31 грудня 2020 року-28,26 грн за 1 долар США, 31 січня 2021 року (29 січня 2021 року- останній день місяця, коли було встановлено офіційний курс НБУ) - 28,19 грн за 1 долар США, 28 лютого 2021 року (26 лютого останній день місяця, коли було встановлено офіційний курс НБУ) 27,93 грн за 1 долар США, 20 березня 2021 року- 27,68 грн за 1 долар США.

Розмір простроченої суми заборгованості для розрахунку пені становить 88 649 (вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок. Враховуючи те, що на момент звернення до суду відповідач не повернув в строк тридцять три платежі, сума яких в перерахунку на курс долара США до гривні за офіційним курсом НБУ на останній день визначених для кожного з таких платежів строків становить 88 649 (вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок, три проценти річних розраховані саме з цієї суми. За результатами проведених розрахунків, що відображені в додатках, визначено, що загальний розмір трьох процентів річних від простроченої суми становить 3 663 (три тисячі шістсот шістдесят три) гривні 87 копійок.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед відповідачем за договором позики, утворилась заборгованість, що включає:

суму основного боргу 3 400 (три тисячі чотириста) доларів США, що за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США на день звернення до суду становить 94 146 (дев`яносто чотири тисячі сто сорок шість) грн. + 3% pічних - 3 663.87 (три тисячі шістсот шістдесят три ) гривні 87 копійок.+неустойка (пеня) 9 103 (дев`ять тисяч сто три) гривні 90 копійок.

Дискусійним питанням між сторонами по справі виявилася розписка, що була надана 18.07.2019 року ОСОБА_1 . ЇЇ зміст було виконано (здійснено) на німецькій мові, а тому сторони вдалися до перекладу її суті фахівцями.

Так, відповідачка вважає, що згідно даної розписки всі її зобов`язання по договору позики від 15.06.2018 року є припиненими, а тому позов безпідставний. Позивач заперечує це та зазначає, що викладене в розписці не свідчить про припинення договору позики, а лише те, що на дату надання розписки він немає до відповідачки ОСОБА_4 претензій і аж до особливого розпорядження не буде пред`являти.

В судовому засідання було допитано перекладача з німецької мови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що здійснювали переклад розписки від 18.07.2019 року. Так у здійснених перекладах виникли розбіжності щодо словосполучення німецькою мовою « dis auf weiteres» Згідно словника АВВYY Lingvo дане словосполучення має наступний переклад українською мовою: «поки що, до пори до часу, аж до особливого розпорядження, до нових вказівок.» Фраза до пори до часу означає: «якийсь час, не вічно, до певного моменту, випадку, поки що. Тобто даною розпискою позивач не стверджує, що борг погашено, як це трактує відповідачка

Поскільки 15.06.2018 року відповідачкою була надана письмова розписка про отримання спірних грошових коштів, то на виконання договору позики слід надати письмову розписку про повернення боргу.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем було доведено те, що у відповідачки виникли перед ним боргові зобов`язання грошового характеру саме на підставі боргової розписки, а тому відсутні правові підстави для відмови у задоволення позову.

Згідно існуючого цивільно процесуального законодавства Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Таким чином, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 3500 доларів США (дев`яносто чотири тисячі сто сорок шість) грн., неустойку в розмірі 9 103 грн., три проценти річних у розмірі 3 663грн. 87 коп.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1079 грн.

Згідно з частиною 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1079 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 526, 599, 625, 1048, 1049,1050 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 3400 доларів США що еквівалентна курсу НБУ станом на 24.03.2021 року в розмірі 94 146 (дев`яносто чотири тисячі сто сорок шість) грн., пеню в розмірі 9 103 (дев`ять тисяч сто три ) грн. 90 коп., 3% річних що становить 3 663 (три тисячі шістсот шістдесят три) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1079 (одна тисяча сімдесят дев`ять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.09.2022 року.

Позивач : ОСОБА_1 (громадянин Республіки Німеччина АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_1 виданий 25.10.2005 року Луцьким МВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська