РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Горобець Н. М.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши за відсутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який зареєстрований 29.09.2006 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 729.

На обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 29.09.2006 був укладений шлюб, від цього шлюбу вони спільних дітей не мають.

Протягом останніх декількох років стосунки між позивачем та відповідачем погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Відповідач не бажає розуміти сутності проблем, які періодично виникають з позивачем. Відповідач не хотіла підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між нею та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

На підставі цього подружжя стали зовсім чужими людьми. За даних обставин, можливості збереження сім`ю позивач не бачить. Протягом останнього року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Крім того, позивач бажає та планує побудувати нову сім`ю.

За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам.

На примирення ОСОБА_1 не згоден, тому вважає, що необхідно розірвати шлюб без надання строку на примирення.

Зазначені обставини стали підставою для пред`явлення в суді цього позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.07.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 16.08.2022.

10.08.2022 представник позивача ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила розглянути справу за її та позивача відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.

16.08.2022, 16.09.2022, 01.11.2022 судовий розгляд відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача.

01.11.2022 відповідач ОСОБА_4 , із застосуванням засобів телефонного зв`язку, повідомила, що перебуває за межами України, на розірвання шлюбу погодиться лише після того, як позивач поверне їй борг. Також зазначила, що зміст позовної заяви не відповідає дійсним обставинам.

В подальшому, 25.11.2022, відповідач ОСОБА_4 , із застосуванням засобів зв`язку Telegram, подала заяву, в якій позов про розірвання шлюбу визнала та просила розглянути справу за її відсутності.

25.11.2022 належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Даними свідоцтва про шлюб (повторно) Серія НОМЕР_1 підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006 (а. с. 7).

З копії паспорта Серія НОМЕР_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8-10).

На підтвердження доводів позовної заяви щодо намірів позивача створити нову сім`ю надано копії медичної документації на ім`я ОСОБА_5 , щодо її вагітності (а. с. 48, 49).

Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися.

За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Спільних дітей сторони не мають. Спору про поділ майна між сторонами у цій справі немає.

Відповідач ОСОБА_4 визнала позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 206, 211, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 29.09.2006 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 729, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений - 25.11.2022.

Головуючий: В. В. Овдієнко