КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/6305/21
Провадження № 2/947/1119/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА»,

Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.),

державного реєстратора Великодолинської селищної ради

Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича,

треті особи: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

про скасування запису про державну реєстрації прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» до державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича, за участі третьої особи ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, в якій позивач просив суд визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №51930317 від 09.04.2020 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №51930317 від 09.04.2020 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 01.03.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

23.03.2021 року до суду на усунення недоліків поданої заяви надійшла від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» заява, до якої надано позовну заяву в новій редакції, разом з додатками до неї.

У відповідності до позовної заяви в новій редакції, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» пред`явило вимоги до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користування власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просив суд: зобов`язати ОСОБА_3 усунути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» () перешкоди у користуванні власністю - нежитловими приміщеннями фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, шляхом спростування інформації стосовно проведеної реконструкції нежитлових приміщень фітнес-центру, площею 5115,1 кв.м. (наразі з загальною площею 8430,8 кв.м.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, за рахунок площі нерухомого майна - нежитлових офісних приміщень І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та підтвердити інформацію стосовно знищення вказаного об`єкту нерухомості - нежитлових офісних приміщень І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Оглянувши подану до суду заяву та додатки до неї, судом було встановлено, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали судді Київського районного суду міста Одеси від 01.03.2021 року, за наслідком чого ухвалою судді від 24.03.2021 року вказану позовну заяву, подану в новій редакції в порядку усунення недоліків поданого позову, прийнято до провадження, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Разом з позовом, представником позивача було заявлено клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 24.03.2021 року було задоволено та витребувано:

- з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копією реєстраційної справи стосовно об`єкту нерухомого майна за №01 (нежитлових приміщень фітнес-центру, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ), яка містить інформацію стосовно усіх проведених реєстраційних дій стосовно цього об`єкту нерухомості;

- з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копією реєстраційної справи стосовно об`єкту нерухомого майна за №101 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №31098471) (нежитлових офісних приміщень І та ІІ поверху, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ), яка містить інформацію стосовно усіх проведених реєстраційних дій стосовно цього об`єкту нерухомості;

- з Комунального підприємства «Бюро Технічної Інвентаризації» Одеської міської ради (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Троїцька, 25) належним чином завірену копією інвентаризаційної справи стосовно об`єкту нерухомого майна за реєстраційний номером об`єкту нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №31098471, а саме - нежитлових офісних приміщень І та ІІ поверху, площею 526,6 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

- з Комунального підприємства «Бюро Технічної Інвентаризації» Одеської міської ради (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Троїцька, 25) належним чином завірену копією інвентаризаційної справи стосовно об`єкту нерухомого майна - нежитлових приміщень фітнес-центру, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

31.03.2021 року на виконання вказаної ухвали суду, до суду надійшли з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії документів: копії документів реєстраційної справи №01; скан-копії документів реєстраційної справи №01; скан-копії документів реєстраційної справи №101. Також суд повідомлено, що матеріали реєстраційної справи №101 до Управління від суб`єкта державної реєстрації не надходили, за наслідком чого до суду надані завірені копії скан-копій документів, які містяться в електронному вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

15.04.2021 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про витребування доказів, а саме: належним чином завірених копій матеріалів реєстраційних справ: №1, №101, №101, стосовно об`єктів нерухомого майна: нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 5115,1 кв.м. (номер об`єкта РПВН 31098808); нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,1 кв.м. (номер об`єкта РПВН 31098808); нежитлових офісних приміщень І та ІІ поверху, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкту РПВН №31098471), з Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, з посиланням на те, що зазначені докази були вилучені з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської з матеріалів реєстраційних справ щодо вказаних об`єктів нерухомості, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2020 року по справі №757/29149/20-к в рамках кримінального провадження №0001254 від 30.04.2020 року, яке за інформацією позивача станом на момент подання клопотання перебуває в Київському відділі поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.04.2021 року вказане клопотання представника позивача було задоволено та витребувано заявлені до витребування у клопотанні докази з Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, приймаючи, що Київський ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області реорганізовано в Одеське районне управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

03.06.2021 року та 08.06.2021 року до суду надійшли листи з Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31.05.2021 року за вих. №60-вх.3684, якими повідомлено, що 07.05.2021 року матеріали кримінального провадження №0001254 направлені вимогою до Головного слідчого управління Національної поліції України, за вих. №60-2806, за наслідком чого відсутня можливість виконати ухвалу суду від 15.04.2021 року.

14.06.2021 року до суду на виконання ухвали від 24.03.2021 року надійшли витребувані судом докази з КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.

Тієї ж дати, 14.06.2021 року до суду надійшло клопотання від представника про витребування вищевказаних доказів з Головного слідчого управління МВС України, з посиланням на вищезазначений лист Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31.05.2021 року за вих. №60-вх.3684.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.06.2021 року задоволено вказане клопотання та витребувано вищезазначені докази з Головного слідчого управління Національної поліції України.

12.08.2021 року до суду надійшов лист з Головного слідчого управління Національної поліції України на виконання ухвали суду від 15.06.2021 року, яким повідомлено суд, що ГСУ НП України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001254. 22.10.2020 року постановою заступника Генерального прокурора підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначена за слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області, за наслідком чого відсутня можливість виконати ухвали суду від 15.06.2021 року про витребування доказів по справі №947/6305/21.

Крім того, 23.07.2021 року до суду також надійшло клопотання від представника позивача про витребування вищевказаних доказів з Київської окружної прокуратури міста Одеси, з посиланням на те, що 19.07.2021 року йому - представнику позивача стало відомо, що матеріали кримінального провадження №0001254 від 30.04.2020 року були передані до Київської окружної прокуратури міста Одеси.

Приймаючи неодноразове постановлення судом ухвал для витребування доказів, які були вилучені з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської з матеріалів реєстраційних справ, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2020 року по справі №757/29149/20-к в рамках кримінального провадження №0001254 від 30.04.2020 року, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою суду від 12.08.2021 року було задоволено вказане клопотання позивача та витребувані заявлені до витребування докази з Київської окружної прокуратури міста Одеси.

01.09.2021 року до суду надійшла відповідь з Київської окружної прокуратури міста Одеси відповідно до якої повідомлено суд, що копії реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна 01 та документів стосовно об`єкту нерухомого майна: нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 5115,1 кв.м., 25.01.2021 року листом №4/3-280 СУ ГУНП в Одеській області були направлені до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та на час надання відповіді не повернуті.

Також вказаним листом до суду надані копії документів на підтвердження вилучених 30.07.2020 року з інвентаризаційних справ копій документів на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2020 року.

Приймаючи вище встановлені обставини та відповідь Київської окружної прокуратури міста Одеси, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 02.09.2021 року було витребувано з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ: №1, №101, №101, а також документів стосовно об`єктів нерухомого майна: нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 5115,1 кв.м. (номер об`єкта РПВН 31098808); нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,1 кв.м. (номер об`єкта РПВН 31098808); нежитлових офісних приміщень І та ІІ поверху, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкту РПВН №31098471), які були вилучені в Управлінні державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської з вказаних матеріалів реєстраційних справ на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2020 року по справі №757/29149/20-к в рамках кримінального провадження №0001254 від 30.04.2020 року, та були скеровані до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України листом СУ ГУНП в Одеській області від 25.01.2021 року за №4/3-280.

09.09.2021 року, на виконання вищевказаної ухвали суду, до суду надійшли з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витребувані судом документи, а саме копії інвентаризаційних справ: за №01 на нежитлові приміщення фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; на нежитлові приміщення фітнес-центру, загальною площею 5115 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта31098808); на нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 31098471), з вимогою про їх повернення для продовження експертного дослідження.

За наслідком чого, судом були виготовлені копії з отриманих витребуваних документів з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та долучені до матеріалів справи.

17.11.2021 року у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_1 було подано заяву про визначення її статусу, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову та подано відповідний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №36219524, зареєстрованого 09.04.2020 року державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем на підставі протиправного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за №51930317 від 09.04.2020 року щодо об`єкту нерухомого майна 101.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона була співвласником ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», , з часткою в 25% в статутному капіталі у загальному розмірі 291200000,00 грн., а відтак частка дорівнює 72800000,00 грн.

Також, позивачка зазначає, що ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» є власником нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

У квітні місяці 2021 року ОСОБА_1 було подано заяву про вихід зі складу учасників товариства, яка була розглянута та протоколом №16/04 Загальних зборів учасників ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» від 16.04.2021 року було прийнято рішення про її - ОСОБА_1 вихід зі складу учасників ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», з поверненням належної їй частки у розмірі 25% Статутного капіталу, що дорівнює 72800000,00 грн., шляхом передачі у вартість частки - 1/4 частки нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у розмірі 2107,7 кв.м., що дорівнює 25% від загального розміру вказаних приміщень, за наслідком чого було зменшено розмір статутного капіталу Товариства до 218400000,00грн.

На виконання рішення оформленого протоколом №16/04 від 16.04.2021 року, тієї ж датою між ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» та ОСОБА_1 складено і підписано акт прийому-передачі нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» передало ОСОБА_1 ј частину нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у розмірі 2107,7 кв.м., що дорівнює 25% від загального розміру вказаних приміщень, в рахунок повернення належної частки розміром 25% в ТОВ у розмірі 72800000,00 грн.

За наслідком чого позивачка за позовом третьої особи стверджує, що у неї як фізичної особи виникла підстава набуття у власність частки вищевказаного нерухомого майна, однак під час вчинення дій з проведення державної реєстрації права власності на ј частку нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вона дізналась про наявність державної реєстрації прав на нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., що розташовані за тією ж адресою: АДРЕСА_1 , за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.», на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ Іллічовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №9886.

ОСОБА_1 вважає, що реєстрація Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., призводить до існування двох об`єктів нерухомого майна за однією тією ж адресою та фактичного віднесення належного Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» нерухомого майна до складової нерухомого майна - нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником яких є вона ОСОБА_1 .

У позові ОСОБА_1 також в обґрунтування заявлених вимог стверджує, що державна реєстрація права власності за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на нерухоме майно нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, було вчинено 09.04.2020 року державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за №51930317.

Державним реєстратором під час ухвалення вказаного рішення, не було прийнято до уваги інформацію, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо закриття розділу стосовно цього майна з приводу його знищення.

Так, як зазначено у позові, 16.05.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-СТРОЙ-ЛТД» було видано довідку за №б/н, якою підтверджено, станом на 16.05.2019 року, що належні Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 - знищені шляхом знесення.

04.06.2019 року, ОСОБА_6 , діючим на підставі доручення від 20.06.2017 року виданим Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.», було подано до суб`єкта державної реєстрації заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За наслідком розгляду вказаної заяви, 04.06.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Одеської області Вальваковим Д.Г. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №47196964.

04.06.2019 року на підставі вказаного рішення та довідки ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ-ЛТД» від 16.05.2019 року за №б/н, державним реєстратором КП «Департамент державної реєстрації» Одеської області Вальваковим Д.Г. проведено державну реєстрацію припинення права власності Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на об`єкт нерухомого майна за №101, а саме - нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідком чого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про Закриття розділу стосовно об`єкту нерухомого майна на підставі знищення об`єкту нерухомого майна.

У відповідності до статті 349 ЦК України, право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вважає, що з моменту проведення державної реєстрації з Закриття розділу стосовно об`єкту нерухомого майна, у Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» припинилось право власності на об`єкт нерухомого майна за №101, а саме - нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідком чого відповідач втратив подальшу можливість набуття права власності на цей об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ Іллічовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №9886.

Однак, зазначені обставини не були прийняті державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем під час винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за №51930317 від 09.04.2020 року, за наслідком чого ОСОБА_1 вважає вказане рішення неправомірним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18) відповідно до якого, рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, позивачка ОСОБА_1 просить суд скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №36219524, зареєстрований 09.04.2020 року державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем, вчинений на підставі протиправного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за №51930317 від 09.04.2020 року стосовно об`єкту нерухомого майна 101.

Отже, оскільки вказаними обставинами порушуються її ОСОБА_1 права та інтереси, що зазначено останньою у позові, як співвласника нерухомого майна, що пов`язано з незаконними діями Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» через повторну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке було знищено та за рахунок площі якого збільшилось нерухоме майно належне зокрема позивачеві, за наслідком призводить до співвідношення належного Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» до частки майна позивача, остання була вимушена звернутись до суду з цим позовом.

Оглянувши подану позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 , яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, судом було встановлено її відповідність вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а також, оскільки позов третьої особи та первісний позов взаємопов`язані, виникають з одних правовідносин і спільний їх розгляд є доцільним, судом в підготовчому судовому засіданні 17.11.2021 року було ухвалено прийняти його до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», в рамках цивільної справи №947/6305/21.

Разом з позовом, ОСОБА_1 надано до суду клопотання про витребування доказів, в якому остання просила суд витребувати з КП «Департамент державної реєстрації» Одеської області та Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії (у тому числі наявні в електронному доступі (реєстрі)) рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Одеської області Вальвакова Д.Г. про закриття розділу за №47197025 від 04.06.2019 року, та документи, які стали підставою для його винесення, а також витребувати з Київської окружної прокуратури міста Одеси матеріали кримінального провадження досудового розслідування, внесеного до ЄРДР №0001254 від 30.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

За наслідком розгляду вказаного клопотання, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17.11.2021 року витребувано з КП «Департамент державної реєстрації» Одеської області належним чином завірені копії (у тому числі наявні в електронному доступі (реєстрі)) рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Одеської області Вальвакова Дмитра Гаріальдовича про закриття розділу за №47197025 від 04.06.2019 року, та документи, які стали підставою для його винесення. Витребувано з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії (у тому числі наявні в електронному доступі (реєстрі)) рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Одеської області Вальвакова Дмитра Гаріальдовича про закриття розділу за №47197025 від 04.06.2019 року, та документи, які стали підставою для його винесення. Витребувано з Київської окружної прокуратури міста Одеси належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження досудового розслідування, внесеного до ЄРДР №0001254 від 30.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

25.11.2021 року на виконання зазначеної ухвали суду до суду надійшла відповідь з Київської окружної прокуратури міста Одеси від 25.11.2021 року за вих. №7483вих-21, якою повідомлено, що 23.11.2021 року на виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2021 року по справі №947/11538/20, Київською окружною прокуратурою міста Одеси матеріали кримінального провадження №0001254 від 29.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, скеровані слідчому судді.

09.12.2021 року на виконання ухвали суду від 17.11.2021 року до суду надійшли з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії витребуваних документів, а саме скан-копій документів реєстраційної справи №101.

17.01.2022 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача за позовом третьої особи Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» - Чернецького І.С. про відкладення розгляду справи.

Тієї ж дати від адвоката Чернецького І.С. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, з яким останній ознайомився -19.01.2022 року, що підтверджується відповідним записом і підписом на заяві (а.с.125,126, Vтом).

14.02.2022 року до суду від представника відповідача Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , заява про вступ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі за позовом ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», а також заяви про виклик свідків та про огляд речових доказів за місцем їх знаходження.

08.08.2022 року судом було здійснено розгляд вищевказаних клопотань поданих стороною відповідача за позовом третьої особи та ухвалено долучити відзив на позовну заяву до матеріалів справи, однак не враховувати викладені в ньому пояснення та надані до нього докази, з підстав пропуску процесуального строку передбаченого в п`ятнадцятиденний термін з дня тримання копії позову визначеного ч.1 ст. 191 ЦПК України на вчинення відповідної процесуальної дії з подання відзиву на позовну заяву, приймаючи, що представником відповідача було ознайомлено з матеріалами справи 19.01.2022 року, а відповідний відзив на позовну заяву подано до суду 14.02.2022 року. Судом встановлено, що відповідачем не було подано клопотання про поновлення строку на вчинення процесуальної дії.

Тієї ж дати, 08.08.2022 року у підготовчому судовому засіданні судом було ухвалено залишити без задоволення клопотання представника відповідача Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» про огляд речових доказів за їх місцезнаходженням, задоволено клопотання про виклик і допит в якості свідка ОСОБА_7 , залучено Компанію «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користування власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Тієї ж дати, приймаючи відсутність заперечень сторін по справі, розгляд усіх клопотань поданих на стадії підготовчого судового засідання, судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.08.2022 року.

В судове засідання призначене на 23.08.2022 року з`явився представник позивача ОСОБА_1 , за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, - ОСОБА_2 .

Інші учасники по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Оглянувши матеріали справи, судом встановлено, що представник позивача за первісним позовом ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» не з`явився втретє поспіль до судових засідань, призначених зокрема на 11.07.2022 року, 08.08.2022 року, 23.08.2022 року, про дату, час і місце проведення яких сповіщався належним чином, шляхом скерування судових повісток на адресу зареєстрованого місцезнаходження, однак про причини неявки суд не повідомив та не надавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

За наслідком встановлених обставин, 23.08.2022 року судом було постановлено ухвалу, якою позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), про усунення перешкод у користування власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду. Розгляд цивільної справи ОСОБА_1 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.), державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування запису про державну реєстрації прав та їх обтяжень, ухвалено продовжити в порядку передбаченому ЦПК України.

Продовжуючи розгляд справи, судом встановлено, що відповідачі та треті особи за позовом ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, шляхом скерування судових повісток на адреси зареєстрованого місця проживання та місцезнаходження, а Компанія «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» на адресу місцезнаходження адвоката Чернецького І.С., яка зазначена останнім особисто у поданих до суду заявах та клопотаннях, однак останніми судові повістки не отримуються, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Частиною 1 та ч.2 ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрито 24.03.2021 року, а позов третьої особи прийнято до розгляду 17.11.2021, тобто провадження в цій справі триває більше ніж встановлені законом строки, у зв`язку з чим, суд позбавлений процесуальної можливості відкладати судові засідання.

При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається, відповідачі в цій справі зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» та Компанія «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» належним чином обізнані про ініційоване відносно них судове провадження, приймаючи через представників участь під час розгляду справи, однак не вчинили жодних дій з забезпечення явки представників до судового засідання та не вчинили жодних дій для отримання інформації стосовно справи.

Одночасно судом приймається, що представництво відповідачів зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» та Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» здійснювалось фаховими адвокатами, обізнаними з правами та обов`язками визначеними нормами ЦПК України, однак в порушення вимог ст. 43 ЦПК України не з`явились в судове засідання.

У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а у відповідності до ч.3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Приймаючи вищевикладене, неявку відповідачів та третіх осіб до судового засідання без поважних причин, не забезпечення явки свідка для проведення допиту, враховуючи строки розгляду справи, судом було ухвалено провести розгляд справи за наявною явкою учасників судового процесу в судовому засіданні 23.08.2022 року на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.06.2010 року Господарським судом Одеської області ухвалено рішення за наслідком розгляду справи №20/239-09-6306 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про визнання дійсним договору, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності (а.с.32-34, V том), яке набрало законної сили 15.06.2010 року та яким визнано:

- Дійсним договір про поділ часток спільного нерухомого майна від 02.12.2009 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7

- Припинено право спільної часткової власності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на будівлю спортивно-оздоровчого комплексу „Форма за адресою: АДРЕСА_1 .

- Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення фітнес-центру, загальною площею 5115,1 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту від 15.04.2010 року.

- Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення банного комплексу, загальною площею 1 890,6 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту від 15.04.2010 року.

- Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення банкетного комплексу, загальною площею 7 349,0 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

- Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові офісні приміщення V поверху, загальною площею 450,1 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту від 15.04.2010 року.

- Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлові офісні приміщення VI поверху, загальною площею 151,3 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту від 15.04.2010 року.

- Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 право власності на нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту від 15.04.2010 року.

На підставі рішення Господарського суду Одеської області від 04.06.2010 року по справі №20/239-09-6306 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.07.2010 року №31098808 за ОСОБА_3 , було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення фітнес-центру площею 5115,1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, у 2015 році ОСОБА_3 було прийняте рішення про необхідність реконструкції належного йому об`єкту із здійсненням прибудови до нього, для чого було подано Декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану Департаментом ДАБІ в Одеській області 25.12.2015 року №ОД 337, фактично розпочате будівництво (реконструкцію) об`єкту з наступними основними показниками: загальна площа - 7057,1 кв.м, основна площа - 4660,9 кв.м, допоміжна площа - 1932,2 кв. м, поверховість - 4 поверхи.

ОСОБА_3 в ході будівництва була запланована зміна технічних параметрів будівництва, у зв`язку із чим 22.08.2019 року, останнім, як замовником будівництва була подана заява до Управління ДАБК Одеської міської ради про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.12.2015 року №ОД 337, отримана 28.08.2019 року та зареєстрована під №01-8/588 вх та 28.08.2019 року до Управління ДАБК Одеської міської ради було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке було зареєстровано того ж дня за №01-16/1864 д/д.

05 вересня 2019 року реконструкція (будівництво 2-5-ти поверхової прибудови до фітнес-центру) була завершена.

ОСОБА_3 , як замовник будівництва, через представника до Управління ДАБК Одеської міської ради через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради подав декларацію про готовність об`єкта будівництва - «Реконструкція закладу фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення: АДРЕСА_1 », зареєстровану 10 вересня 2019 року за №ОД 64, у якій була зазначена, у тому числі, наступна інформація: Замовник - ОСОБА_3 . Технічний нагляд здійснював ОСОБА_8 (серія та номер кваліфікаційного сертифіката AT №001175). Проектувальник - ПП «Архітектурно-конструкторське бюро «Пілон». Авторський нагляд - ОСОБА_9 . Підрядник - Приватне підприємство «АЛЬЯНС ХЕРСОНБУД». Загальна площа 8430.40 кв.м. Площа забудови - 3170,7 кв.м, Основна площа - 5614,00 кв.м, Підсобна площа - 2816,4 кв. м. Будівельний об`єм - 42892,0 куб.м. Кількість поверхів - 5 поверхів.

Після завершення будівництва за замовленням ОСОБА_3 , була проведена технічна інвентаризація об`єкту, 17.09.2019 року ТОВ «АРХЕКСПЕРТБУД» було виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами.

На підставі зареєстрованої 10.09.2019 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради декларації про готовність об`єкта «Реконструкція закладу фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; АДРЕСА_1 » до експлуатації, технічного паспорту від 17.09.2019 року та поданої позивачем 29.10.2019 року заяви державним реєстратором Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Шепетенко Л.О., 29.10.2019 року було сформовано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером НОМЕР_1 , відповідно до якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини встановлені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №420/7282/19 за позовом ОСОБА_3 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів, яке набрало законної сили 07.08.2020 року (а.с.48-53, V том).

Цим рішенням,визнано протиправними та скасовані накази Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/451ДАБК від 15.11.2019 року, яким скасовано право на початок будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) №ОД32 від 28.09.2019 року «Реконструкція закладу фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення за адресою: АДРЕСА_1 », та наказ від 15.11.2019 року №01-13/453, яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) №ОД64 від 10.09.2019 року «Реконструкція закладу фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення за адресою: АДРЕСА_1 ».

Згідно з ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

В силу презумпції інституту доказування, суд зазначає, що вище зазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 04.06.2010 року по справі №20/239-09-6306 та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №420/7282/19, додатковому доказуванню не підлягають та у відповідності до ч.5 ст.82 ЦПК України не спростовувались учасниками справи.

Реєстрація права власності ОСОБА_3 на реконструйовані нежитлові приміщення фітнес-центру, площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, також підтверджується наданим до суду витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №186721692 від 29.10.2019 року (а.с.54, V том).

За наслідком вищевикладеного вбачається, що внаслідок поділу спільного нерухомого майна з ОСОБА_7 на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 04.06.2010 року по справі №20/239-09-6306, та подальшого проведення реконструкції отриманого за наслідком поділу нерухомого майна, ОСОБА_10 набув право власності на нежитлові приміщення фітнес-центру, площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

11.11.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення фітнес-центру, площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, номер запису про право власності №39164408, за ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», , на підставі: акту прийому-передачі нерухомого майна №3039, 3040, виданого 11.11.2020 року ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232357159 від 13.11.2020 року (а.с.55, V том).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» є юридичною особою, та зареєстровано 19.10.2020 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, , що підтверджується випискою з вказаного реєстру від 21.10.2020 року за №90 (а.с.19, V том).

У відповідності до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», затвердженого протоколом Загальних Зборів Учасників №18/11/1 від 18.11.2020 року, учасниками товариства є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.20-26, V том).

Зазначені обставини підтверджуються також поданим до суду витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.03.2021 року (а.с.64-65, V том), відповідно до якого учасниками, засновниками та кінцевими бенефіціарами зазначеного товариства є ОСОБА_4 з часткою 50%, ОСОБА_1 з часткою 25% та ОСОБА_5 з часткою 25%, розмір статного капіталу 291200000,00 грн.

Протоколом №16/04 Загальних зборів учасників ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» від 16.04.2021 року прийнято рішення про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», з поверненням ОСОБА_1 належної їй частки у розмірі 25% Статутного капіталу товариства, що дорівнює 72800000,00 грн., шляхом передачі - 1/4 частки нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 2107,7 кв.м., що складає 25% від загального розміру нерухомого майна, а також за наслідком прийнятого рішення, вирішено зменшити розмір статутного капіталу Товариства до 218400000,00грн. (а.с.67, V том).

На виконання рішення оформленого протоколом №16/04 від 16.04.2021 року, тієї ж датою між ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» та ОСОБА_1 складено і підписано акт прийому-передачі нерухомого майна, за умовами якого ТОВ передало ОСОБА_1 в рахунок належної їй частки розміром 25% в статутному капіталі ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» - 1/4 частки нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.68, V том).

Разом з тим, судом на підставі поданих до суду документів також встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення Господарського суду Одеської області від 04.06.2010 року по справі №20/239-09-6306, яким визнано дійсним договір про поділ часток спільного нерухомого майна від 02.12.2009 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , за останнім визнано право власності на нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту від 15.04.2010 року, яке зареєстровано в Комунальному підприємстві «ОМБТІ та РОН», про що зроблено запис у книзі 98 неж на стор.34 номер запису №641, реєстраційний номер 31098471.

04.10.2010 року між ОСОБА_7 , як громадянином Канади, з однієї сторони, як продавцем, та Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.», реєстраційний номер 605928, з другої сторони, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрований в реєстрі за №9886 (а.с.35, V том).

За умовами вказаного договору, ОСОБА_7 продав, а Компанія «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» купила нерухоме майно - нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 .

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168330139 від 28.05.2019 року вбачається, що 28.05.2019 року державним реєстратором КП «Департамент державної реєстрації» Одеська область Вальваковим Д.Г. на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, за реєстраційним №9886, було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №47081387 від 28.05.2019 року, на підставі якого за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» зареєстровано право власності, дата та час державної реєстрації 24.05.2019 року 17:53:58, на нерухоме майно за реєстраційним номером 101, а саме нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності №31750092 (а.с.38, V том).

В подальшому, 04.06.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Департаменту державної реєстрації» Одеська область Вальваковим Дмитром Гаріальдовичем було винесено рішення про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи за індексним №47197025, на підставі якого проведено реєстрацію прав, а саме закрито розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером №101, у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна та проведенням державної реєстрації припинення права власності на нього, що підтверджується вказаним рішенням державного реєстратора та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №169230160 від 04.06.2019 року (а.с. 95,96, V том).

З витребуваних судом на підставі ухвали суду від 17.11.2021 року, скан-копій документів реєстраційної справи №101 вбачається, що вказане рішення про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи №47197025 від 04.06.2019 року винесено на підставі довідки ТОВ «ПРОМСТРОЙ-ЛТД» №б/н від 16.05.2019 року виданої Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.», якою засвідчено, що за наслідком інвентаризації станом на 16.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., належні Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, за реєстраційним №9886, було знищено шляхом знесення (а.с. 93, V том).

Надалі, як встановлено судом з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №206465662 від 09.04.2020 року, 09.04.2020 року державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №9886, винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером №51930317, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на нерухоме майно за реєстраційним номером 101, а саме нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 36219524.

Позивачка ОСОБА_1 вважаючи незаконним рішення державного реєстратора з повторної реєстрації права власності за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на нерухоме майно, яке знищено, яке в свою чергу розташовано за тією ж адресою, за якою розташоване нерухоме майно на яке позивачка має право - ј частку нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , з посиланням на те, що останнє внаслідок реконструкції збільшило площу саме за рахунок площі земельної ділянки, на якій були розташовані знесені відповідачем нежитлові офісні приміщення, що не визнається відповідачем, звернулась до суду з цим позовом.

Щодо вимоги позивача про скасування спірної реєстрації, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відносини, що виникають з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульоване Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон).

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності дот ч.1 ст. 5 Закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Частиною 3 статті 10 вказаного Закону у редакції, діючій станом на момент прийняття спірної реєстрації прав, а саме 09.04.2020 року, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Проведення державної реєстрації прав передбачено статтею 18 вказаного Закону, у відповідності до якої у зазначеній редакції, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку, зокрема:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

2. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Статтею 24 вказаного Закону, у зазначеній редакції, передбачено підстави для відмови в державній реєстрації прав, якими є:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Приймаючи вищевказані положення законодавства, суд зазначає.

Як вже судом встановлено , державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем 09.04.2020 року проведено державну реєстрацію права власності за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на нерухоме майно за реєстраційним номером 101, а саме нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 36219524, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером №51930317, винесене на підставі виникнення у відповідача права власності - договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №9886.

Разом з тим, до проведення вказаної реєстраційної дії, 04.06.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Департаменту державної реєстрації» Одеська область Вальваковим Д.Г. винесено рішення про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи за індексним №47197025, на підставі якого проведено реєстрацію прав, а саме закрито розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером №101 щодо права власності Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №9886, у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна та проведенням державної реєстрації припинення права власності на нього, що підтверджується вказаним рішенням державного реєстратора та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №169230160 від 04.06.2019 року (а.с. 95,96, V том).

Статтею 14 вказаного Закону, у редакції станом на час спірної реєстрації, передбачено, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі зокрема:

1) знищення об`єкта нерухомого майна.

Закритий розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа не підлягають поновленню. У разі скасування рішення державного реєстратора про закриття розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ та формується нова реєстраційна справа відповідно до цього Закону.

Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Отже, у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Як вже судом встановлено з витребуваних скан-копій документів реєстраційної справи №101, вказане рішення про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи №47197025 від 04.06.2019 року винесено на підставі довідки ТОВ «ПРОМСТРОЙ-ЛТД» №б/н від 16.05.2019 року виданої Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.», якою засвідчено, що за наслідком інвентаризації станом на 16.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., належні Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, за реєстраційним №9886, було знищено шляхом знесення (а.с. 93, V том).

Також матеріали реєстраційної справи містять скан-копію заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.06.2019 року сформовану державним реєстратором Вальваковим Д.Г., за зверненням суб`єкта - Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.».

За наслідком викладеного, суд доходить до висновку, що починаючи з 04.06.2019 року, а саме державної реєстрації закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи №47197025 від 04.06.2019 року, яка проведена у відповідності до підтверджуючих документів, у Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» згідно приписів ст. 349 ЦК України припинилось право власності на нерухоме майно - нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №9886.

Таким чином, заявником - Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» під час звернення 09.04.2020 року до державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича з заявою про державну реєстрацію прав, були подані документи на підтвердження виникнення права власності на вказаний об`єкт нерухомості, які є неналежними та у відповідності до чинного законодавства не підтверджували виникнення права власності на нерухоме майно, з підстав його знищення.

Враховуючи припинення права власності відповідача - Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» на вказане майно, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем під час винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером №51930317 від 09.04.2020 року, на підставі якого проведено наступну реєстрацію права власності на вищевказане знищене майно, не було належним чином перевірено підстави набуття у Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» права власності на вказане нерухоме майно в супереч приписам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та у відповідності до статті 24 цього Закону не винесено рішення про відмову в державній реєстрації прав, а навпаки зареєстровано право власності на неіснуюче майно.

Одночасно судом приймається, що стороною відповідача зокрема - Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України не спростовано вищевказані обставини жодним належним і допустимим доказом, як і не підтверджено, що останнім оспорювалось рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Департаменту державної реєстрації» Одеська область Вальвакова Д.Г. про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи за індексним №47197025 від 04.06.2019 року, порядок оскарження якого роз`яснено у рішенні та таке рішення скасовано.

Зазначені обставини також спростовуються тим, що наступна оспорювана реєстрація права власності була вчинена на підставі первісної підстави виникнення права власності - договору купівлі-продажу від 04.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №9886, ані рішення суду про скасування рішення державного реєстратора та поновлення права власності.

У той же час, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи вищевикладені норми процесуального законодавства, суд зазначає, що відповідачем Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» під час розгляду справи, не зважаючи на висловлені пояснення представником під час підготовчого судового засідання стосовно незгоди з позовом та його не визнання, не спростовано вищевказані обставини та не спростовані належними і допустимими доказами.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає обґрунтованими посилання позивача про протиправність і незаконність рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 51930317 від 09.04.2020 року, винесеного державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 101 нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК», запис про право власності у Державному реєстрі прав за №36219524 від 09.04.2020 року, оскільки є доведеним факт, що на момент проведення таких дій вказане нерухоме майно було знищено та фізично не існує.

Щодо порушення прав позивача вказаним рішенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Стаття 55 Конституції України закріплює, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У відповідності до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За правилами, встановленими ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Такої ж позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17.

Досліджуючи наявність порушеного права, приймаючи вищевикладені встановлені обставини під час розгляду справи, суд зазначає, що як вже є встановленим, нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які є знищеними і право власності на які зареєстровані за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.», та нежитлові приміщення фітнес-центру, загальною площею 5115,1, за адресою: АДРЕСА_1 , які внаслідок реконструкції наразі мають площу 8430,8 кв.м., право на частку яких виникло у позивача ОСОБА_1 , були розподілені між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_7 на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 04.06.2010 року по справі №20/239-09-6306, яке набрало законної сили 15.06.2010 року (а.с.32-34, V том).

Зазначеним рішенням було встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 29.01.2009 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належало 477/500 частини будівлі спортивно-оздоровчого комплексу „Форма, загальною площею 10 873,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на 477/500 частин будівлі спортивно-оздоровчого комплексу „Форма 04.02.2009 року у встановленому порядку було зареєстровано КП „ОМБТІ та РОН в книзі 84неж-182 за № 641.

Інші 23/500 частини будівлі спортивно-оздоровчого комплексу „Форма за адресою: АДРЕСА_1 , до складу яких входять: в літ. А,А1: І поверх 1-баня, ІV-сходи, ІІ поверх 9-2 коридор, 9-3, 9-4, 9-5, 9-6, 9-7, 9-8, 9-9, 9-10, 9-11, 9-12 - кабінети, 9-14, 9-15 - туалети, 9-13 умивальник, загальною площею 528,9 кв.м., належали фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 17.09.2009 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого за реєстровим № 10834.

Таким чином фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності належала будівля спортивно-оздоровчого комплексу „Форма, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена будівля, у відповідності до висновків суду у вказаному рішенні, була розташована на земельній ділянці площею 8467 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :32:009:0001, цільове призначення земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 на підставі договору суборенди землі від 05.07.2007 року, укладеного між останнім та ТОВ «ЛідерСпорт», зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК 20.07.2007 р. за № 97.

На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що знищене нерухоме майно, на яке протиправно зареєстровано Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» право власності, входило до складу нерухомого майна - нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 5115,1, за адресою: АДРЕСА_1 , які внаслідок реконструкції наразі мають площу 8430,8 кв.м., та були розташовані на одній тій самій земельній ділянці за однією тією ж адресою.

Як вже судом встановлено на підставі рішення ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» оформленого протоколом №16/04 від 16.04.2021 року та акту прийому-передачі нерухомого майна від 16.04.2021 року, укладеного між ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» та ОСОБА_1 , останній в рахунок належної їй частки розміром 25% в статутному капіталі ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» було передано нерухоме майно - 1/4 частка нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не було проведено державну реєстрацію прав на вказану ј частку майна, отриманого на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна від 16.04.2021 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 50 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) передбачено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність фізичним та юридичним особам, що вийшли із складу засновників (учасників) юридичної особи, подаються документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність фізичним та юридичним особам (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 1-1) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Приймаючи вищевказані висновки, суд вважає доведеним доводи позивачки, що в останньої, як фізичної особи, виникла підстава набуття права власності 1/4 частки нежитлових приміщень фітнес-центру, загальною площею 8430,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак остання, не здійснивши дії з державної реєстрації прав, не втрачає права на захист своїх інтересів приймаючи наявність належної підстави набуття майна у власність.

Разом з тим, приймаючи, що знесене нерухоме майно, належне Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК.» було розташовано на земельній ділянці, на якій наразі розташовано нерухоме майна, співвласником якого є позивачка, суд вважає безумовну наявність порушених прав ОСОБА_1 , оскільки оспорювана реєстрація прав наразі підтверджує набуття у відповідача права власності на неіснуюче нерухоме майно, за адресою якого наразі перебуває нерухомість належна ОСОБА_1 та ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА».

Конституцією України передбачено захист права власності осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку про обґрунтованість та доведеність наявності порушеного права ОСОБА_1 , внаслідок винесення державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 51930317 від 09.04.2020 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 101 нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК», запис про право власності у Державному реєстрі прав за №36219524 від 09.04.2020 року, яке підлягає судовому захисту.

Стосовно обраного позивачем способу захисту порушених прав, в частині вимоги про скасування записів про право власності, суд зазначає наступне.

У ч.2 ст.26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Законом України від 05 грудня 2019 року №340-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності 16 січня 2020 року, ст.26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1,2,3ч.3ст.26 Закону України № 1952 (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того, Законом № 2255-IX від 12.05.2022, який набув чинності в цілому 26.07.2022 року, зокрема внесено зміни до абзаців 2,3 частини3 ст.26 Закону України № 1952, відповідно до яких, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від ч.2 ст. 26 Закону України №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Аналогічні за змістом висновки щодо застосування статті 26 Закону про державну реєстрацію прав у новій редакції при вирішенні спорів у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справах № 906/516/19, №905/633/19, № 922/2589/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19, від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 18.11.2020 у справі № 154/883/19-ц, від 13.10.2021 у справі №161/15629/19.

Викладене свідчить, що з 16.01.2020, законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а відтак позивачем обрано спосіб судового захисту, який у практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права належним чином, а значить не спроможний надати особі ефективний захист її прав.

Разом з тим, судом враховується, що позивачем були заявлені вимоги з підстав протиправності рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 51930317 від 09.04.2020 року, винесене державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем, та у позові зазначено, що спосіб захисту прав було обрано саме з підстав існування правової позиції викладеній Великою палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 року за №915/127/18.

Приймаючи доведеність позовних позивач позивача за змістом позовних вимог та наявності порушеного права, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом задоволення позову ОСОБА_1 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 51930317 від 09.04.2020 року, винесене державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 101 нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК», запис про право власності у Державному реєстрі прав за №36219524 від 09.04.2020 року, що забезпечить ефективний засіб захисту прав заявника, який звернувся до суду з його практичним актуальним застосуванням.

Судом також приймається, що вказані дії суду не є виходом за межі позовних вимог, а спрямовані на поновлення прав позивача, як співвласника нерухомого майна, а також узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 03.03.2021 року по справі №915/161/20, в якій Верховний Суд зазначив зокрема, що в частині позовних вимог про скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, Суд враховуючи аксіому цивільного судочинства jura novit curia - "суд знає закон", зазначив, що встановивши в ході розгляду справи, що наявність слова "запис" у прохальній частині поданого позову не змінює суті заявлених позовних вимог, які направлені на поновлення прав позивача як розпорядника земель комунальної власності, суди попередніх інстанцій дійшли раціонального та логічного висновку про можливість скасування державної реєстрації права власності на самочинно збудоване майно. Відтак Суд, з урахуванням встановлених обставин, не знайшов підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у цій частині та вказав, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму; судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки, якою вказану вище, Верховний Суд не визнав.

Крім того, судом також приймається, що застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказував, що для того, аби бути ефективним, національний засіб юридичного захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі» («Kudla v. Poland», заява № 30210/96, § 158), 16.08.2013 у справі «Гарнага проти України» («Garnaga v. Ukraine», заява № 20390/07, § 29).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. ЄСПЛ у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» («Chahal v. the United Kingdom», заява № 22414/93, § 145) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Засіб захисту, що вимагається законом або договором, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02, § 75)).

Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

У рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Конституційний Суд України в пункті 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Звідси ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що формальна відмова у позові про скасування запису про державну реєстрацію прав в державному реєстрі у справі, виключно з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, враховуючи наявність порушеного права та доведеність належними доказами предмету спору і підстав позову, не відповідало б завданню і меті цивільного судочинства.

За наслідком викладеного, суд доходить до висновку про часткове задоволення заявленого позивачем ОСОБА_1 позову шляхом скасування спірного рішення, в частині заявлених вимог до Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.», як власника майна щодо якого проведену спірну реєстрацію прав.

До того ж за змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

В даному випадку державний реєстратор, до якого позивач пред`явив позов, не є належним співвідповідачем у цій справі.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Також позивачем не обґрунтовано позовних вимог до ТОВ «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА», який є співвласником належного позивачеві майна.

Приймаючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» та державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича необґрунтованими та безпідставними, за наслідком чого задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, стягненню з Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору підлягає 302 гривні 66 копійок (908/3=302,66).

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 10, 13, 76-81, 89, 141, 263-266, 267, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» (місцезнаходження: 65113, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 172/1), Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.) (місцезнаходження: Акара Вілдінг, 24 Де Кастор Стріт, Вікхеймс Кей Ай, Роад Таун, Тортола, Британські Віргінські Острови), державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича (місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, 1), треті особи: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), про скасування запису про державну реєстрації прав та їх обтяжень задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 51930317 від 09.04.2020 року, винесене державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 101 нежитлові офісні приміщення І та ІІ поверху, загальною площею 526,6 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за Компанією «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГ ІНК», запис про право власності у Державному реєстрі прав за №36219524 від 09.04.2020 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТНЕС ЦЕНТР «ФОРМА» та державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича про скасування запису про державну реєстрації прав та їх обтяжень відмовити.

Стягнути з Компанії «ДЖЕРВОЙС ХОЛДІНГС ІНК.» (Jervois Holdings Inc.) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору 302 (триста дві) гривні 66 (шістдесят шість) копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02.09.2022 року.

Головуючий Калініченко Л.В.