Номер провадження: 22-ц/813/4648/22
Справа № 504/1785/14-ц
Головуючий у першій інстанції Добров П.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія 19
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою начальника Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради Щербича Сергія Сергійовича на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року по справі за позовом Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утримання будинків та прибудинкової території з відшкодуванням збитків, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради, за участю третіх осіб на стороні позивача за зустрічним позовом, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2014 року начальник Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за житлово-комунальні послуги (т. 1, а.с. 2-4).

18 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області із зустрічним позовом до Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради, за участю третіх осіб на стороні позивача за зустрічним позовом, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживачів (т. 1, а.с. 139-145).

10 вересня 2021 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області у задоволенні позову житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утримання будинків та прибудинкової території з відшкодуванням збитків відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради, за участю третіх осіб на стороні позивача за зустрічним позовом, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протизаконними дій та бездіяльність житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області щодо невиконання рішень суду та вимог законодавства стосовно утримання житлових будинків та надання послуг з централізованого опалення в будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язання ЖКГ привести зазначений будинок в належний технічний стан та відновити належне функціонування системи централізованого опалення та надавати послуги з утримання будинку та послуги з централізованого опалення у відповідності з нормами, встановленими законодавством; зобов`язання ЖКГ провести ОСОБА_2 перерахунок оплати за централізоване опалення та утримання житлових будинків, відповідно до вимог Порядку проведення перерахунків за весь період ненадання послуг з 2004 року по 2019 рік; стягнення з ЖКГ на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн задоволено частково. Зобов`язано житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області провести ОСОБА_2 перерахунок оплати за централізоване опалення та утримання житлових будинків відповідно до вимог Порядку проведення перерахунків за період з 01.05.2011 року по 01.01.2020 року (т. 2, а.с. 43-47).

09 жовтня 2021 року начальником Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради Щербич С.С. направлено електронною поштою апеляційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року. Апелянт коротко викладає обставини справи та стосовно позиції суду першої інстанції щодо здійснення перерахунку оплати за централізоване опалення оскільки, як вказав суд, з довідок розрахунків не вбачається якого рівня якості надаються житлово-комунальні послуги, зазначає, що за заявою ОСОБА_2 були проведені перерахунки коштів за послуги теплопостачання. Також, апелянт повідомляє, що у квартирі ОСОБА_2 було здійснено термографічні заміри, відповідно до яких постачання холодної та гарячої води та водовідведення в разі ненадання їх або надання в не повному обсязі було знято кошти за невідповідну якість послуги у відсотковому співвідношенні. Тобто, апелянт наголошує, що з боку ЖКГ Чорноморської селищної ради були здійснені усі необхідні заходи та дії надання якісних послуг, а у випадках ненадання в повному обсязі послуг було здійснено перерахунок оплати. Апелянт вважає, що підстави для здійснення перерахунку оплати відсутні, так як перерахунок вже був здійснений. Стосовно позиції суду щодо того, що оскільки договір ЖКГ з відповідачем не укладений, то відсутні підстави для оплати, апелянт вказує, що відповідно до висновків Верховного Суду споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Апелянт звертає увагу суду на те, що відповідачем в порушення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення було самовільно відключено теплопостачання. Окрім цього, апелянт вважає, що судом першої інстанції допущено ряд процесуальний порушень, зокрема, не було прийнято до уваги клопотання ЖКГ про зупинення провадження у справі. З огляду на вказане, апелянт просить суд скасувати повністю рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.09.2021 року та ухвалити нове рішення, яким позов Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради задовольнити повністю, зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 сплатити заборгованість.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що із довідок розрахунків не вбачається якого рівня та якої якості надаються житлово-комунальні послуги, позивачем не надано доказів належного утримання будинку АДРЕСА_1 , в якій розташована квартира АДРЕСА_2 . Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що матеріали справи не містять доказів забезпечення належного функціонування системи опалення по стояку будинку АДРЕСА_1 , в якому знаходиться квартира АДРЕСА_2 , а тому визначити якого рівня та якої якості надаються послуги неможливо. З огляду на це, суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити у задоволенні первісного позову. Щодо часткового задоволення зустрічного позову суд першої інстанції зазначив, що позивачці за зустрічним позовом вже було зроблено перерахунок з надання житлово-комунальних послуг за попередні періоди, та з урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, відповідно до положень ст.ст. 257, 267 ЦК України, перерахунок заборгованості належить зробити за період з 01.05.2011 року по 01.01.2020 року. В іншій частині вимог за зустрічним позовом суд першої інстанції вирішив відмовити (т. 2, а.с. 46-47).

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обставини справи та оцінка апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , 1957 року народження, на підставі ордеру №19 від 17.03.1999 року виданого Квартиро-експлуатаційною частиною ОдВО МО України, є наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_3 . Разом з ним за цією адресою проживають його дружина ОСОБА_2 , 1959 року народження, дочка ОСОБА_3 , 1984 року народження, та син ОСОБА_4 , 1995 року народження (т. 1, а.с. 6-7, 13).

Квартира відповідачів знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, утримання та експлуатацію котрого здійснює Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що ЖКГ Чорноморської селищної ради утримує будинки та прибудинкову територію, надає житлово-комунальні послуги наймачам квартири, які в свою чергу отримують ці послуги та вчасно щомісяця повинні сплачувати за це кошти. Позивач вказує, що наймачем квартири та його сім`єю своєчасної сплати коштів за житлово-комунальні послуги здійснено не було, наймач квартири та його сім`я свої зобов`язання порушили, щомісячно рівномірно не проводили погашення заборгованості та при цьому не сплачували поточні платежі за житлово-комунальні послуги. Крім того, вказує, що відповідачі до цього часу не виконали судове рішення (справа № 2-157/2011) щодо стягнення заборгованості в розмірі 2234,60 грн, яка виникла станом на 01.02.2009 року (т. 1, а.с. 2-3).

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем було подано заяви про уточнення позовних вимог у зв`язку із збільшенням заборгованості. Так, 31.07.2015 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що станом на 29.07.2015 року заборгованість складала 11245,87 грн (т. 1, а.с. 85); згідно із заявою позивача від 20.01.2016 року станом на 01.01.2016 року заборгованість складала 13587,2 грн (т. 1, а.с. 103); а відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 21.01.2020 року заборгованість станом на 21.01.2020 року склала 32086,51 грн (т. 1, а.с. 172), на підтвердження чого позивачем надано листи-розрахунки заборгованості та квитанції за особовим рахунком (т. 1, а.с. 86-88, 104-123, 174-183).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний, на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний, на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з положеннями ст. 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до ст. 24 ЖК України для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території.

Згідно з ч. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний, на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; 3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; 7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Частиною 2 статті 21 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 3) підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; 8) сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; 9) вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Не погоджуючись з первісним позовом, ОСОБА_2 подала клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, в обґрунтування якого зазначала, що в результаті розбалансованості внутрішньо-будинкової системи опалення у труби стояків квартири АДРЕСА_2 стабільно, протягом більше 16 років, замість теплоносія належної температури, надходить майже холодна вода (від 25 до 30 градусів), що не може забезпечити опалення квартири. Також відповідач повідомила, що ЖКГ з 2003 року декілька разів здійснювало втручання в інженерні мережі внутрішньо-будинкової системи опалення будинку АДРЕСА_1 ,з порушенням вимог будівельного проекту, що призвело до гідравлічного розбалансування системи опалення будинку, внаслідок чого температура опалювальних приладів будинку не відповідає проектній та виникає недогрів приміщень будинку (т. 1, а.с. 230-232).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 квітня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_2 щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

Чи відповідають виконані Житловокомунальним господарством Чорноморської селищної ради монтажні роботи з реконструкції внутрішньо-будинкової системи опалення будинку 49 проектній документації та вимогам нормативно правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Чи відповідають всі об`єкти внутрішньо-будинкової системи опалення будинку АДРЕСА_1 проектнотехнічної документації на їх будівництво (ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно правових актів у галузі будівництва. Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Чи відповідають виконані будівельні роботи з реконструкції внутрішньо-будинкової системи опалення будинку АДРЕСА_1 проектно технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Чи відповідає діаметр труб подачі та розводки теплоносія на горищі та в підвалах вимогам будівельного проекту будинку 49?

Чи відповідає монтаж труб подачі та розводки теплоносія на горищі та в підвалі вимогам проекту будинку 49?

Чи відповідає монтаж будинкового лічильника теплової енергії вимогам проекту?

Чи не порушує монтаж будинкового лічильника теплової енергії циркуляцію теплоносія в будинковій системі опалення?

Чи правильно змонтовані труби квартирних стояків?

Чи відповідає діаметр труб стояків вимогам будівельного проекту будинку?

Чи не порушує циркуляцію теплоносія в будинковій системі опалення неправильний монтаж квартирних стояків?

Чи відповідає монтаж всіх вузлів внутрішньобудинкової системи опалення вимогам проекту будинку?

Чи відповідає вимогам проекту будинку відрізання батареї опалення на сходових клітинах?

Чи виконані гідравлічні розрахунки шайбування житлового будинку 49? Чи виконано шайбування житлового будинку 49?

Чи відповідає шайбування житлового будинку 49 гідравлічним розрахункам?

Чи впливає відсутність правильно розрахованого шайбування на гідравлічне розбалансування внутрішньо будинкової системи опалення (з врахуванням того, що десятиповерховий будинок АДРЕСА_1 розташований між п`ятиповерховими будинками)?

Чи відповідає вимогам проекту відсутність утеплення відкритих ділянок трубопроводів?

Чи впливає на зниження температури теплоносія відсутність утеплення відкритих ділянок трубопроводів?

Який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) внутрішньо-будинкової системи опалення будинку 49?

Яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) внутрішньо-будинкової системи опалення будинку 49?

Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) внутрішньо будинкової системи опалення будинку 49 обсягам та вартості, визначеним проектно кошторисною або первинною звітною документацією з будівництва?

Чи відповідає первинна звітна документація з будівництва (ремонту, реконструкції) за порядком складання і наведеними розрахунками вимогам нормативно правових актів в галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності? (т. 1, а.с. 236-237).

11 червня 2021 року на адресу Комінтернівського районного суду Одеської області судовий експерт направив клопотання про надання додаткових матеріалів для виконання судової будівельно-технічної експертизи (т. 1, а.с. 238-239), однак 04 серпня 2021 року судовим експертом направлено повідомлення №21-2528 від 23.07.2021 року про неможливість надання висновку за матеріалами цивільної справи №504/1785/14-ц (т. 2, а.с. 26-27). Тобто, ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 квітня 2021 року була залишена без виконання.

В апеляційній скарзі апелянт наголошував на тому, що з боку ЖКГ Чорноморської селищної ради були здійснені усі необхідні заходи та дії для надання якісних послуг, а у випадках ненадання в повному обсязі послуг з теплопостачання відповідачу було здійснено перерахунок оплати.

Разом з тим, на підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 надала наступні докази.

Згідно з актом №101/з-16 від 15.11.2016 року обстеження квартири АДРЕСА_3 встановлено, що у великій кімнаті на стіні, яка межує зі сходинковим майданчиком, наявна чорна пліснява 1,0 м/п х 2,5 м/п; шпалери відстали від основи стіни 2,5 кв.м. Причина проникнення вологи у квартиру АДРЕСА_2 розгерметизація міжпанельних швів на дворового фасаду дому; по горизонталі 24 м/п по вертикалі 9 м/п (т. 2, а.с. 12).

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у розрахунках заборгованості, наданих позивачем, наявні розбіжності. Так, наприклад, звертаючись до суду з позовом позивач вказував на те, що станом на 01.06.2014 року заборгованість складає 9151,31 грн та надав листок розрахунків за період з 01.2014 року по 05.2014 року (т. 1, а.с. 8), однак до заяви про уточнення позовних вимог від 20.01.2016 року, ЖКГ надало листок розрахунок, в якому заборгованість відповідача станом на 01.06.2014 року складала 8894,11 грн (т. 1, а.с. 119). При цьому, згідно з касовим ордером за травень 2015 року сплачено за утримання будинків 115 грн, вивіз сміття 40 грн, вода 285 грн, всього до сплати 440 грн (т. 1, а.с. 93), а відповідно до листка розрахунків за травень 2015 року нараховано 156,06 грн, сплачено 0 грн (т. 1, а.с. 121). Крім того, згідно з виписками з особового рахунку № НОМЕР_1 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року перерахунок заборгованості проводився лише у серпні 2018 року за послуги з управління багатоквартирним будинком та вивозом сміття, щодо інших житлово-комунальних послуг перерахунок заборгованості за вказаний період не здійснювався (т. 1, а.с. 179-180).

З даних розрахунків також вбачається, що відповідачі періодично здійснювали оплату за такі комунальні послуги: вода за лічильником, каналізація (стоки), квартплата, вивіз сміття, теплопостачання, що також підтверджується наданими відповідачем квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг (т. 1, а.с. 93-102).

Крім того, в запереченнях на позовну заяву ОСОБА_2 вказувала на те, що з жовтня 2010 року послуги з опалення були відновлені ЖКГ та незважаючи на те, що ці послуги не відповідали і не відповідають встановленим законодавством нормам, відповідач сплачує за них (т. 1, а.с. 61).

Відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2017 року, що була залишена без змін постановою колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного суду України у справі № 504/4338/15-а (адміністративне провадження №К/9901/36731/18) від 08.07.2020 року за позовом ОСОБА_2 до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою:

- визнано протиправною бездіяльність Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області щодо виконання обов`язків з утримання житлового будинку АДРЕСА_1 в належному технічному стані;

- зобов`язано Чорноморську селищну раду Лиманського району Одеської області привести житловий будинку АДРЕСА_1 в належний технічній стан;

- стягнути з Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 грн (т. 1, а.с. 187-195).

Відповідно до акту №1 обстеження будинку №49 від 06.07.2021 року, складеного мешканцями даного будинку, виявлено такі недоліки: 1) розгерметизація фасадних стиків, з першого поверху до даху, що призвело до порушення термоізоляції, промокання стін при опадах, поява сирості та плісняви, руйнування штукатурки у під`їзді та приміщеннях (квартирах), серед яких зазначено квартиру АДРЕСА_2 ; 2) руйнування та розгерметизація козирків балконів, що призвело до протікання опадів до приміщень (квартир); 3) зруйнована штукатурка стін під`їзду з першого по десятий поверх; 4) зруйнована штукатурка та гідроізоляція козирка над входом у під`їзд; порушено проект внутрішньо-будинкової системи опалення: звужені діаметри лежаків у технічних приміщеннях та звужені діаметри труб будинкових стояків системи опалення, які стали основною причиною відсутності циркуляції теплоносія в системі централізованого опалення будинку, що призвело до недоотримання теплової енергії приміщеннями (квартирами), в переліку яких зазначено квартиру АДРЕСА_2 ; відрізані прилади опалення у під`їзді, передбачені проектом будинку АДРЕСА_1 , в результаті чого не опалюються місця загального користування; відключено централізоване постачання гарячої води, передбачене проектом будинку АДРЕСА_1 , як складова частина внутрішньо-будинкової системи опалення, в результаті чого не обігріваються санвузли у квартирах та місцях загального користування; відсутнє утеплення труб внутрішньо-будинкової системи опалення; відсутнє шайбування тепломережі на вводі в будинок, що призводить до гідравлічного і теплового розбалансування системи опалення (т. 2, а.с. 16-19).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що недоліки, на які вказувала відповідач, ЖКГ, як організацією, що здійснює утримання та експлуатацію багатоквартирного житлового будинку комунального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 , усунені не були.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження надання позивачем відповідної якості послуг з теплопостачання, приведення будинку, під`їзду та квартири, в якій мешкають відповідачі в належний стан, а також те, що відповідачі не відмовлялися сплачувати вартість житлово-комунальних послуг, а просили здійснити перерахунок заборгованості, у зв`язку із наданням неналежної якості комунальних послуг, апеляційний суд погоджається з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача за первісним позовом.

Щодо доказів, наданих апелянтом до апеляційної скарги.

До апеляційної скарги апелянтом додано акти розрахунку оплати за опалення у будинку АДРЕСА_1 із урахуванням здійснення перерахунку заборгованості, а також копію листів журналу по зняттю показників теплолічильника в будинку АДРЕСА_1 , довідку про суму заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З урахуванням того, що апелянтом не обґрунтовано неможливості подання даних доказів до суду першої інстанції, апеляційний суд не бере їх до уваги при ухваленні даної постанови.

При цьому, апеляційний суд вважає за потрібне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради Щербича Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький