СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23405/20

пр. № 2/759/1549/22

14 листопада 2022 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва під головуванням судді судді Сенька М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Корнієнка А.А. звернулась з позовом до суду, за яким просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зобов"язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію зняти останню з реєстрації.

Позов мотивовано тим, що відповідач, створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні.

Ухвалою судді Миколаєць І.Ю. від 28.12.2020 року по зазначеній справі відкрито провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді від 22.02.2021 року справа прийнята до провадження та призначена за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2021 року, ухваленим у справі в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволено позов.

Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 11.10.2021р. скасуване заочне рішення від 01.04.2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою від 19.11.2021р. справа прийнята до провадження та призначена за правилами загального позовного провадження.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

В судове засідання сторони не з"явились, причини неявки суду не повідомили.

Судом встановлено таке.

Так, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі- продажу від 31.10.1995 року, укладений між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . (а.с. 15).

25.03.2005 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.17)

Крім власника, в спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_2 .

Відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає з 2019 року, після смерті сина, ОСОБА_3 , виїхала зі спірної квартири, квартирою не користується, участі в утриманні квартири не бере, платежі за житлово-комунальні послуги не сплачує, та своєю реєстрацією змушує власника квартири нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Разом з цим відповідно до ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили,про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для знаття з реєстрації місця проживання особи.

Таким чином вимога позову про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає.

Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН не відомий) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя Сенько М.Ф.