Провадження № 2/127/2431/22
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Бойко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні з роботи в повному обсязі, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні з роботи в повному обсязі, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд, встановив, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Таким чином, позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Таким чином, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку, виходячи з ціни позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19,187, 258, 259, 260 цього Кодексу, ЗУ «Про судовий збір»,-

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні з роботи в повному обсязі, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків строк 5 дні з моменту отримання даної ухвали.

В разі не усунення вищевказаних недоліків цивільний позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: