Провадження № 2/522/1831/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

судді - Косіциної В.В.;

за участю секретаря судового засідання - Левченко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньодністровського національного природного парку, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Нижньодністровського національного природного парку, в якій позивач просить суд: поновити його на посаді провідного інженеру господарсько технічного відділу ДП «Нижньодністровський національний природний парк» з 10 грудня 2021 року; стягнути з ДП «Нижньодністровський національний природний парк» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 61 573, 36 (шістдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят три гривні 36 копійок); скасувати наказ про звільнення № 36-О від 20.08.2021 року.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

13 грудня 2021 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до Нижньодністровського національного природного парку, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків.

22 грудня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Михайленко М.М. подано заяву про усунення недоліків на виконання ухвали від 13.12.2021 року.

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Нижньодністровського національного природного парку про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було прийнято до розгляду, відкрито провадження у вказаній справі та встановлено загальний порядок розгляду справи.

5 січня 2022 року засобами електронного зв`язку, а 11 січня 2022 року- засобами поштового зв`язку через канцелярію до суду від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просив суд встановити загальний порядок розгляду справи.

18 січня 2022 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позов у повному обсязі, обгрунтовуючи це тим, що прийняте рішення про звільнення провідного інженера господарсько технічного відділу Нижньодністровського національного природного парку Гуцеля Е.Е. є правомірним та підтверджується доказовою базою.

24 січня 2022 року засобами електронного зв`язку до суду від представника позивача адвоката Михайленко М.М. надійшла заява про зміну позовних вимог , в якій вона просить суд поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженеру господарсько технічного відділу ДП «Нижньодністровський національний природний парк» з 20 серпня 2021 року, а не з 10 грудня 2021 року як було зазначено у первісному позову; у решті позовні вимоги залишилися буз змін.

Перше підготовче засідання, призначене на 24 січня 2022 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, про що секретарем судового засідання було складено довідку, яка міститься у матеріалах справи.

У друге підготовче засідання з`явився представник позивача за довіреністю Добош Д.І., однак суд роз`яснив останньому, що у справах, що розглядаються у порядку підготовчого судового засідання представниками сторін можуть бути лише адвокати, а тому у підготовче засідання його не було допущено. Окрім того, ухвалою суду, занесеною до протоколу підготовчого засідання від 24 лютого 2022 року, було повернуто заяву представника позивача від 24 січня 2022 року по причині порушення порядку звернення з вказаними заявами та відкладено підготовче засідання.

У чергове підготовче засідання, яке відбулося 29 березня 2022 року, ніхто із учасників справи не з`явився; суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання , визнав неявку учасників справи у судове засідання поважною та відклав підготовче засідання.

19 квітня 2022 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій вона просить суд поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженеру господарсько технічного відділу ДП «Нижньодністровський національний природний парк» з 20 серпня 2021 року, а не з 10 грудня 2021 року як було зазначено у первісному позову; у решті позовні вимоги залишилися буз змін. У той же час від представника відповідача засобами електронного зв`язку 19 квітня 2022 року надійшло клопотання про перенесення судового засідання по причині увільнення провідного юристконсульта Нижньодністровського національного природного парку Мілованова Олександра Вікторовича від роботи з 28 лютого 2022 року на період проходження військової служби під час мобілізації.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 19 квітня 2022 року за участю представника позивача - адвоката Михайленко М.М., остання заперечувала проти задоволення клопотання. Суд, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника відповідача про перенесення судового засідання та клопотання представника позивача про витребування штатного розпису Нижньодністровського національного природного парку на 2022 рік із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові, а також посад, які ті обіймають, станом на 19.04.2022 року, а також кількості осіб, які обіймають посади юристоконсультантів у даній установі. 20 квітня 2022 року відповідний лист було направлено на електронну адресу Нижньодністровського національного природного парк.

У відповідь на запит суду від 20 квітня 2022 року 4 травня 2022 року засобами електронного зв`язку, а 12 травня 2022 року- засобами поштового зв`язку від відповідач надав до суду штатну кількість працівників Нижньодністровського національного природного парку станом на 19 квітня 2022 року, з якого вбачається, що штатним розписом передбачено лише одну посаду провідного юристконсульта, яку обіймає ОСОБА_2 та якого відповідно до Наказу № 06-О від 28 лютого 2022 року було увільнення від роботи на період проходження військової служби під час мобілізації.

У чергове підготовче засідання, яке відбулося 19 травня 2022 року відповідач не з`явився, від нього через канцелярію суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із зазначеними ним у минулому своєму клопотання причинами.

Суд, заслухавши думку представника позивача ОСОБА_3 з приводу даного клопотання, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника відповідача та відклав підготовче засідання. Одночасно з цим на електронну адресу відповідача було направлено лист від 20 травня 2022 року, у якому судом було роз`яснено порядок представництва юридичних осіб у справі відповідно до положень ст. ст. 58 та 60 ЦПК України та наголошено на тому, що у разі повторної неявки відповідача задля надання ним особистих пояснень з приводу предмету спору у наступне підготовче засідання, суд буде розглядати справу за наявними у матеріалах справи доказами.

У підготовче засідання, яке відбулося 29 червня 2022 року з`явився представник позивача адвокат Бондар О.В., який заявив клопотання про витребування у відповідача відомості з приводу того, чи являється на сьогодні вакантною посада провідного інженеру господарсько технічного відділу Нижньодністровського національного природного парку, з якої наказом № 36-О від 20.08.2021 року було звільнено позивача ОСОБА_1 задля з`ясування питання, чи не вплине у майбутньому рішення суду на права або обов`язки інших осіб. Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив вказане клопотання представника позивача та відклав підготовче засідання.

У підготовче засідання, яке відбулося 14 липня 2022 року, прибув представник відповідача за довіреністю Сіренко Олександр Васильович, який надав усні пояснення з приводу вказаної позовної заяви. Враховуючи те, що йому станом на 14 липня 2022 року не було відомо про те, чи наразі являється вакантною посада, яку раніше обіймав позивач, судом ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було відкладено підготовче засідання задля надання представникові відповідача часу для з`ясування вказаного вище питання.

6 вересня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке суд ухвалою від 12 вересня 2022 року задовольнив та доручив Канівському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити 14 вересня 2022 року о 14.00 проведення відеоконференції за участю представника відповідача з Приморським районним судом м. Одеси.

9 вересня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла заява про виклик свідків.

У черговому підготовчому засіданні, яке відбулося за участю представників позивача та відповідача, останній просив суд не розглядати подане ним раніше клопотання про виклик свідків. Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника відповідача, одночасно із цим було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У першому судовому засіданні суд заслухав вступне слово представників сторін та дослідив письмові докази, наявні у матеріалах справи та ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, відклав судове засідання задля надання сторонам часу для підготовки до судових дебатів.

У судовому засіданні від 22 листопада 2022 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі; представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та заслухавши пояснення учасників справи по суті заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом було встановлено, що з 1 серпня 2017 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Нижньодністровським національним природним парком. З лютого 2021 року він перестав отримувати заробітну плату, а в листопаді цього ж року йому від знайомих стало відомо про те, що його звільнили, однак з наказом про звільнення його ознайомлено не було, розрахунок з ним здійснено не було, трудову книжку не повернуто.

З метою надання правової допомоги позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з АО «ТДС ГРУП2, в межах якого було направлено ряд адвокатських запитів, у тому числі і на адресу відповідача, у відповідь на який останнім було повідомлено про те, що ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного інженеру господарсько- технічного відділу 20 серпня 2021 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, однак, як зазначає позивач, з наказом про звільнення № 36-О від 20. 08.2021 року та наказом про дисциплінарне стягнення № 03-ДС від 20.08.2021 року його ніхто не знайомив.

Вважаючи вказані накази безпідставними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно або в цілому).

З відзиву та додатків до нього, наданих відповідачем, суду стало відомо, що ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного інженера господарсько-технічного відділу парку наказом від 20.08.2021 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин з 10.02.2021 року по 13.08.2021 року, що підтверджується актами відсутності на роботі, копії яких було надано разом із відзивом, при цьому пояснення, які останній надає з цього приводу, поважності відсутності на роботі не підтверджують.

Прогул є дисциплінарним проступком. Це означає, що до застосування дисциплінарного стягнення до працівника, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У справі № 761/33628/16 (провадження № 61-37447св18) за позовом працівника до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (постанова від 22.05.2020 р.) Верховний Суд надавав правову оцінку ситуації щодо звільнення за прогул та зазначив, якщо працівник відмовляється надавати письмові пояснення, то доказом дотримання вимог щодо отримання письмових пояснень можуть бути телеграми щодо з`ясування причин відсутності працівника на роботі.

Якщо працівник відмовився від надання письмових пояснень або навіть не реагує на телеграми, то власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку зазначити мотиви застосування стягнення.

Визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення працівника з роботи за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин відсутності на роботі понад три години протягом робочого дня.

Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпПУ розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Оскільки вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі не існує, тому в кожному випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі надається виходячи з конкретних обставин.

Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я тощо.

Відсутність працівника на роботі за станом здоров`я може підтверджуватися не лише листком непрацездатності, а й довідкою медичної установи, випискою з медичної карти амбулаторного хворого, а також іншими доказами.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 серпня 2019 року у справі № 344/3588/16-ц, від 07 вересня 2020 року у справі № 580/1658/19.

Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази.

Вказаний висновок висловлений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 р. у справі № 459/2618/17 (провадження № 61-47902св18

За правилами статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений у статті 148 КЗпП України, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як один із важливих елементів порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Відповідно до статей 148, 151 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

З відзиву, наданого відповідачем, суду стало відомо, що 08.02.2021 року директором Нижньодністровського національного парку було видано Розпорядження за № 01-р «Про закріплення робочого місця ОСОБА_1 », відповідно до якого за ОСОБА_1 закріплено робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 .

09.02.2021 року було складено акт про те, що ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися з вказаним вище розпорядженням від 08.02.2021 року, з Положенням про господарсько-технічний відділ ННПП від 30.12.2020 року, посадовою інструкцією провідного інженера господарсько-технічного відділу ННПП від 31.12.2020 року. У період з 10.02.2021 року по 22.03.2021 року провідний інженер господарсько-технічного відділу Нижньодністровського національного природного парку був відсутній на роботі в офісі Парку за адресою: м. Одеса Французький бульвар, 89 у визначений графіком його роботи час, тобто з 11.00 до 15.00.

Відповідно до актів відсутності на роботі, складені з 21.05.2021 року по 10.06.2021 року позивач був відсутній на роботі у визначений графіком його роботи час з 11.00 до 15.00 як в офісі парку за адресою: АДРЕСА_1 , так і в офісі Парку за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Доповідними на ім`я директора Парку начальника господарсько-технічного відділу Парку Бербеги С.С., копії яких разом з відзивом були надані відповідачем до суду.

Відповідно до Доповідної начальника господарсько - технічного відділу Парку Бербеги С.С. від 08.06.2021 року, у період з 10.02.2021 року ОСОБА_1 у телефонних розмовах із співробітниками парку пояснював свою відсутність на роботі поганим самопочуттям та перебуванням на лікарняному, однак жодного підтвердження вказаному не надав. Під час телефонної розмови ОСОБА_1 з Начальником господарського-технічного відділу Бербегою С.С., на запитання останнього, як той себе почуває, позивач відповів, що «чудово», а на запитання, чи перебуває наразі ОСОБА_1 на лікарняному, останній відповів, що «якщо треба, то буде». Під час тієї ж телефонної розмови начальник відділу надав усне розпорядження ОСОБА_1 з`явитися 08.06.202 року в офіс парку та надати документи на підтвердження поважності причин відсутності на роботі у період з 10.02.2021 року, однак останній вказане розпорядження проігнорував, на роботі у вказаний час не з`явився та жодним чином не попередив начальника відділу про причини неявки на робочому місці, про що також було складено Акт відсутності на роботі та Доповідну записку Начальника господарсько-технічного відділу ОСОБА_5

11.06.2021 року за вих. № 310/01 на поштову адресу: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 було направлено лист, у якому його зобов`язували негайно, у робочий час, прибути до Офісу Нижньодністровського національного природного парку за адресою: м. Одеса Французький бульвар, 89 для надання письмових пояснень щодо своєї відсутності на роботі у період з 10.02.2021 року та Наказ 3 41 від 11.06.2021 року про надання ОСОБА_6 письмових пояснень, однак лист так і не було вручено та він повернувся до відправника, а сам ОСОБА_6 на роботу не з`явився. Суд наголошує на тому, що у судовому засіданні представник відповідача надав суду на ознайомлення низку подібних листів, які направлялися керівництвом Парку на адресу ОСОБА_1 та не були отриманні ним.

Відповідно до актів відсутності на роботі, які були складені у період з 11.06.2021 по 13.08.2021 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі у визначений графіком його роботи час з 11.00 до 15.00 як в офісі парку за адресою: АДРЕСА_1 , так і в офісі Парку за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Доповідними на ім`я директора Парку начальника господарсько-технічного відділу Парку Бербеги С.С., копії яких разом з відзивом були надані відповідачем до суду.

16.08.2021 року ОСОБА_1 з`явився до офісу Нижньодністровського національного природного парку та надав письмові пояснення з приводу відсутності на роботі, з яких вбачається, що у період з 10.02.2021 року він перебував на території парку, де виконував різноманітні роботи, зокрема: висаджував дерева, ремонтував технічні споруди, прибирав сміття з території тощо. При цьому, ніхто із співробітників парку не бачив його за виконанням вказаної роботи, а як слідує із доповідної записки Начальника господарсько-технічного відділу ОСОБА_5 , вказаних доручень ОСОБА_1 він не надавав. Більш того, у телефонній розмові з ним 08.06.2021 року той пояснював, що перебував на лікарняному. Однак уже 16.08.2021 року ОСОБА_1 повідомив про те, що він не перебував на лікарняному, про що також було складено відповідний акт.

16.08.2021 року було складено акт про відмову ОСОБА_1 ознайомлюватися із листом № 310/01 від 11.06.2021 року на Наказом № 41 про надання письмових пояснень від 11.06.2021 року, а також акт про його відмову надати актуальну поштову адресу для листування. 16. 08.2021 року ОСОБА_1 відмовився виконувати усне розпорядження директора Парку Коваля В.В. про ознайомлення із посадовою інструкцією та самовільно покинув місце роботи, про що також були складені відповідні акти, копії яких надані відповідачем разом із відзивом на позовну заяву.

Відповідно до актів відсутності на роботі на роботі, складені 19.08.2021 та 20.08.2021 року, ОСОБА_1 був відсутній на роботі у визначений графіком його роботи час з 11.00 до 15.00 як в офісі парку за адресою: АДРЕСА_1 , так і в офісі Парку за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Доповідними на ім`я директора Парку начальника господарсько-технічного відділу Парку Бербеги С.С., копії яких разом з відзивом були надані відповідачем до суду.

У зв`язку із порушенням трудової дисципліни, наданням незрозумілих пояснень та введення керівництва Парку в оману, відповідно до Наказу № 03-ДС від 20.08.2021 року до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за прогули без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. 20.08.2021 року Нижньодністровським національним природним парком видано Наказ за № 36-О «Про звільнення ОСОБА_1 » копії вказаних наказів листом від 27.08.2021 року за вих.. № 423/01 були направлені на поштову адресу: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , однак ним отримані не були та повернулися на адресу відправника.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач особисто у жодне судове засідання не з`являвся, а тому з`ясувати причини відсутності його на робочому місці у період з 10.02.2021 року по 20.08.2021 року у суду можливостей не було; представник позивача також жодних пояснень з даного приводу чи документально підтверджених причин поважності відсутності його на робочому місці не надав. Більш того, враховуючи те, що саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, суд вважає, що відповідач надав достатньо доказів на підтвердження того, що ним було зроблено усі можливі спроби з`ясувати причини відсутності позивача на роботі у період з 10.02.2021 по 20.08.2021 року та до останнього не застосовувати до нього заходи дисциплінарного покарання у вигляді звільнення.

Врахувавши вищевказані обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позивач був звільнений з роботи відповідачем з дотриманням вимог чинного трудового законодавства, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.2,4,12,13,57,58,76-78,81,258-268,273,352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Нижньодністровського національного природного парку, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 1 грудня 2022 року.

22.11.2022