Провадження № 2-о/521/200/22
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25 липня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення юридичного факту смерті фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення юридичного факту смерті фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що вона подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява має містити виклад обставин, якими обґрунтовуються вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У своїй заяві про встановлення юридичного факту, заявник просить суд встановити юридичний факт смерті фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що органом РАЦС м. Дністровська та м. Тирасполь Тираспольського району Придністровської Молдавської республіки.

В обґрунтування заявленого заявник вказує, що, оскільки, смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована в органах РАЦС м. Тирасполя та м. Дністровська невизнаної Придністровської Молдавської республіки, тобто, тимчасово окупованої військами Російської Федерації території Республіки Молдови, то є можливим застосувати, у відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, аналогію закону (права) та послатися на постанову Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», розглянувши справу в порядку ст. 317 ЦПК України.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Так, п. 8 ст. 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, від 22.01.1993, Україна не визнає право суб`єктності самопроголошеної Придністровської Молдовської Республіки та органів влади регіону і загально визначеним суб`єктом міжнародного права є Республіка Молдова, складовою якої є Придністровський регіон.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва та консульські установи України.

Згідно п. п. 3.1, 3.2, 3.3 Розділу 3 Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 N 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191), реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: - медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, -довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування. Ці документи додаються до актового запису про смерть. Свідоцтво про смерть видається близьким родичам померлого, або надсилається разом з паспортним документом померлого до Міністерства закордонних справ України для передачі зазначеним вище особам.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду докази звернення до консула або дипломатичного представника України в Республіці Молдова за останнім місцем проживання, або місцем настання смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, відповідно, його відмову в реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, належних доказів до суду на підтвердження вимог заяви, які б вказували на таку суттєву ознаку, як безспірність, до заяви заявником долучено не було.

Так, у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Проте, у заяві заявник не вказала мету звернення до суду з даною заявою.

Крім того, до заяви заявником не долучено доказів письмового звернення до заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та відмови останньої.

Отже, заявнику необхідно усунути і ці, зазначені судом недоліки позову.

Також, статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Проте, органи РАЦС м. Тирасполя та м. Дністровська невизнаної Придністровської Молдавської республіки, є територією Республіки Молдови, на яку не поширюється юрисдикція українських судів, у зв`язку з чим відсутня можливість для застосування положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

Суд звертає увагу заявника на те, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Для об`єктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав, заявнику необхідно усунути зазначені вище недоліки.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177, 294 ЦПК України при зверненні до суду є імперативним правилом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у заяві.

Суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 294, 175, 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, було встановлено, що заяву подано заявником без додержання вимог ст. 175, 175 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення заяви без руху, з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 294, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення юридичного факту смерті фізичної особи, залишити без руху.

Заявнику протягом 5 (п`яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки заяви, вказані в ухвалі суду.

Роз`яснити заявнику, що в разі виконання вимог суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатися неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали про залишення заяви без руху, надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук