Справа № 165/2694/20 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Провадження № 22-ц/802/899/22 Категорія: 9 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Черняк О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання розписки недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2022 року ,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2020 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання розписки від 22.03.2016 недійсною.

Ухвалою Нововолинського міського суду 22 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання розписки недійсною.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 31 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні.

17.08.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Шумського Б.А. про залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача ОСОБА_2 та її представника Гостєвої К.М. на судовий розгляд.

Клопотання мотивоване тим, що позивач та його представник неодноразово не з`являлися у судові засідання без поважних причин, про причини неявки не повідомляли, клопотань про розгляд справи без їхньої участі чи про відкладення розгляду справи, не подавали.

Представник відповідача наголосив, що ОСОБА_2 вказала свою офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , і користувалася нею протягом всього часу розгляду справи. Зокрема: надсилала з даної електронної адреси процесуальні заяви до суду, також за допомогою електронної пошти позивач зареєструвалася у системі відеконференцзв`язку «EASYCON» Захищений відеоконференцзв`язок з судом https://vkz.court.gov.ua/. За допомогою даної електронної адресою позивач брала участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

Представник позивача адвокат Гостєва К. М. також зазначала адресу своєї електронної пошти, а також була повідомлена судом на вказану нею адресу, яку вона сама зазначала у клопотаннях адресованих суду, зокрема про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. І за допомогою даної електронної адреси представник позивача брала участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

Нововолинський міський суд Волинської області направляв позивачу на вказані нею та її представником електронні адреси судові повістки про виклик до суду в тому числі і на судове засідання, яке призначено на 17 серпня 2022 року. Таким чином, стверджує, що суд виконав обов`язок щодо належного повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, вважає, що є підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання розписки недійсною без розгляду.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2022 року залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання розписки недійсною.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального справа.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Залишаючи позов ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що належним чином повідомлена позивач повторно, а саме: 16 червня 2022 року та 17 серпня 2022 року не з`явилася в судові засідання, не повідомила про причини неявки, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що 10.03.2022 розгляд справи, що за клопотанням сторони позивача мав здійснюватися в режимі ВКЗ було відкладено у зв`язку з неявкою позивача та її представника, про причини неявки останні суд не повідомили. Судове засідання призначено на 18.05.2022.

18 травня 2022 року повторно не з`явилися у судове засідання в режимі ВКЗ через систему «EASYCON» позивач ОСОБА_2 та її представник Гостєва К.М . Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення повідомлення на вказану ними електронну пошту, через яку позивач та її представник листувались із судом щодо руху справи.

У судове засідання 20 травня 2022 року позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином електронним зв`язком.

На адресу суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_2 із електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через Ковельський міськрайонний суд Волинської області, в тому числі і допит свідка сторони позивача.

Ухвалою суду від 20 травня 2022 року за клопотанням ОСОБА_2 вирішено про проведення судового засідання, що призначене на 16 червня 2022 року в режимі відеоконференції з Ковельським міськрайонним судом Волинської області.

16 червня 2022 року судовий розгляд справи було повторно відкладено у зв`язку з неявкою позивача та її представника у судове засідання для участі у ВКЗ до Ковельського міськрайонного суду Волинської області та не повідомленням про причини неявки. Позивач та його представник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку електронного листа на електронні адреси ОСОБА_2 та її представника Гостєвої К.М. (а.с.247, 248).

17 серпня 2022 року у судове засідання повторно не з`явилися позивач ОСОБА_2 та її представник Гостєва К.М. , не повідомивши суд про причину неявки, та не з`явилися для участі у ВКЗ до Ковельського міськрайонного суду Волинської області, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.255, 256, 258).

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та її представник Гостєва К. зазначили свої офіційні електронні адреси, відповідно ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і користувалися нею протягом всього часу розгляду справи. (а.с.129, 170, 211).

Нововолинський міський суд Волинської області направляв позивачу ОСОБА_2 та її представнику Гостєвій К.М. на вказані ними електронні адреси судові повістки про виклик до суду, які були доставлені, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, виготовлені із автоматизованої системи Д-3.

Таким чином, суд першої інстанції виконав обов`язок щодо належного повідомлення позивача ОСОБА_2 та її представника Гостєвої К.М. про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до положень ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

При цьому процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду при неповідомленні причин неявки. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами процесуального закону суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також вказані норми законодавства не містять вказівки і на те, що для визнання неявки в судове засідання повторною попередня неявка повинна бути такою, що відбулася лише з невідомих суду причин, або з причин, що визнані судом неповажними. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такий правовий висновок, міститься у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 740/1734/18, де залишаючи без змін судові рішення про залишення позову без розгляду, Верховний Суд вказав, що суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі № 390/1076/18-ц, від 19 вересня 2018 року у справі 760/1143/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 201/15122/15-ц.

Встановлено, що позивач та її представник були належним чином повідомлені про розгляд справи 16 червня 2022 року та 17 серпня 2022 року, що стверджується довідками про доставку електронного листа на електронні адреси ОСОБА_2 , та її представника, які містяться в матеріалах справи ( а.с. 247,248,255, 256, 258).

Встановивши, що позивач та її представник повідомлені про судові засідання, проте до суду обидва рази не з`явилися та не повідомили про причини неявки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки неявка позивача та її представника у судове засідання, призначене на 17 серпня 2022 року, є повторною, а заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду, на момент ухвалення відповідного процесуального рішення, не надходило.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі «Преда і Дардарі проти Італії» Суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією. Крім того, Суд звертає увагу на те, що зловживанням правом визнається і така діяльність, яка фактично не спричинила шкоди, однак мала своєю метою у майбутньому використати певне право для порушення прав інших осіб.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, а також те, що сутність проблеми зловживання правом полягає у співвідношенні нормативного i фактичного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку є всі правові підстави стверджувати про зловживання позивачем ОСОБА_2 своїм процесуальним правом, з метою затягування строків розгляду справи. З матеріалів справи вбачається,що позов поданий ще 18 вересня 2020 року та станом на серпень 2022 року жодного судового засідання по суті розгляду справи не відбулось. Таким чином можна констатувати, що позивач переслідує іншу мету ніж найшвидший розгляд справи по суті, що в свою чергу порушує передбачене Конвенцією право відповідача на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку.

Позивач ОСОБА_2 не позбавлена права звернутись до суду повторно з даним позовом, відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Вказівка апелянта про наявність 17.08.2022 року повітряної тривоги та неможливість у зв`язку з такою обставиною прийняти участь у судовому не впливають на правильність висновків суду, щодо наявності правових підстав для залишення позову без розгляду. Окрім того, представник позивач також неодноразово не з`являвся в судові засідання.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: