КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 753/4651/2020
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/276/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі: Довгопола А.В., Малишевському О.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М.,

у цивільній справі №753/4651/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні батьком, визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

встановила:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просив усунути перешкоди у спілкуванні його як батька з дитиною ОСОБА_5 та її вихованні шляхом встановлення часу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною за наступним графіком: систематичні побачення три доби на тиждень без присутності матері з 18.00 год. вівторка до 18.00 год. середи, з 18.00 год. п`ятниці до 18.00 год. неділі; 30 календарних днів протягом року без присутності матері поспіль, або частинами (кожна не менше 10 календарних днів поспіль) для відпочинку та оздоровлення дитини.

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 липня 2013 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16вересня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач негативно ставилась до його бажання як батька брати участь у вихованні сина та спілкування з ним, з часом відповідач безпідставно забороняла йому відвозити сина на заняття з тенісу, які він сам організував та оплачував дитині самостійно, не допускає до зустрічей тривалістю більше однієї години на тиждень і тільки у її присутності. Всі намагання врегулювати спір мирним шляхом призводять тільки до нових конфліктів та сварок.

Він орендує окрему двохкімнатну квартиру з усіма необхідними технічними пристроями та предметами домашньої обстановки, керує комфортним автомобілем. Також отримує достатній щомісячний дохід, надає значні суми грошових коштів на матеріальне забезпечення дитини, є фізичною особою - підприємцем в сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, а отже може вільно користуватись своїм вільним часом і приділяти багато уваги сину. В орендованій двохкімнатній квартирі у сина буде окрема кімната, де він з дитиною будепроводити час.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

У задоволенні частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-тя особа: служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні батьком відмовлено.

Встановлено графік побачень та спілкування ОСОБА_1 зі своєю малолітньою дитиною: сином - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня вступу рішення в законну силу:

- кожний вівторок кожного тижня кожного місяця щорічно з 18-00 годин до 18-00 годин середи наступного дня без присутності матері дитини ОСОБА_3 ;

- кожної п`ятниці кожного тижня кожного місяця щорічно з 18-00 годин до 18-00 годин суботи наступного дня без присутності матері дитини ОСОБА_3 , в задоволенні решти вимог відмовлено.

- щорічно 22 дні поспіль в липні у період літніх канікул у відповідності з датами шкільного канікулярного графіку дитини без присутності матері дитини ОСОБА_3 ;

- щорічно 8 днів поспіль у січні у період зимових канікул у відповідності з датами шкільного канікулярного графіку дитини без присутності матері дитини ОСОБА_3 , в задоволенні решти вимог відмовлено.

Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити та дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов відносно матері дитини ОСОБА_3 .

Зобов'язати ОСОБА_3 не допускати протиправних дій щодо перешкод у побаченні батька з дитиною та негативних розмов відносно батька дитини ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила рішення суду скасувати в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини і ухвалити в цій частині нове рішення. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи.

Зазначаючи, що прийняте судове рішення в частині графіка участі батька у вихованні дитини суттєво обмежить права матері дитини, оскільки вона не матиме змоги на повноцінне виховання, оздоровлення, лікування дитини. Ускладнить спілкування дитини з родичами зі сторони матері. Визначений судом графік утрудняє планування будь-якого роду занять та відпочинку, спілкування та соціалізації дитини.

Судом безпідставно не враховано письмового висновку служби у справах дітей та сім'ї Дарницької РДА про визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Також судом не було враховано пояснення відповідача щодо завантаженості дитини.

При цьому вважала прийнятним наступний графік зустрічей батька з дитиною:

- перший та третій тиждень місяця з 10.00 год. суботи до 18.00 год. неділі,

- будні дні за взаємною та попередньою домовленістю між батьками дитини -з врахуванням побажань самої дитини, її завантаженості, стану здоров`я, інших важливих та суттєвих факторів.

Канікулярний період: (період щорічних відпусток, відпочинку та оздоровлення):

- щорічно 22 дні поспіль в липні місяці, без присутності матері, з врахуванням майбутніх літніх лагерів відпочинку, спортивних зборів дитини тощо,

- надати ОСОБА_3 можливість проводити зі своїм сином щорічно у червні сумарно 22 дні безперервного відпочинку/оздоровлення без присутності батька,

- кожного парного року 08 днів поспіль у січні у період зимових канікул, без присутності матері,

- кожного непарного року дитина проводить зимові канікули разом з матір`ю без присутності батька.

Додатково, рішенням суду, у дні передбачені даним графіком, зобов`язати ОСОБА_1 :

- шанобливо та відповідально ставитися до інтересів дитини. Зокрема заохочувати ОСОБА_5 щодо відвідування додаткових занять, гуртків, секцій, тощо. Відводити дитину до школи та забирати зі школи;

- з розумінням ставитися до пропуску графіку побачення з сином у разі наявності поважних причин пропуску такого графіка (захворювання дитини, форс-мажорні обставини);

- терміново та невідкладно надавати всю наявну інформацію матері дитини щодо ситуації та стану дитини у разі, якщо ОСОБА_5 захворіє, травмується перебуваючи разом з батьком;

- дослухатись до думки дитини, його бажання та /чи небажання бачитись з батьком, не зважаючи на встановлений графік побачень;

- у разі пропуску строку побачення батька з дитиною, завчасно попереджати матір про планування такого пропуску та його причини;

- не залишати без нагляду дитину у присутності сторонніх/третіх осіб.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти доводів скарги, вважав їх необґрунтованими. Вказуючи, що він всілякими силами намагався мирними шляхами врегулювати даний спір. Однак, це створює лише конфліктні ситуації, так як відповідач створює цьому перешкоди. І хоча постановлене судове рішення не відновило його право на участь у вихованні дитини в тій мірі як було визначено заявленими позовними вимогами, він його не оскаржує.

Беручи до уваги те, що подана апеляційна скарга не містить у собі доводів щодо невідповідності висновків суду в частині відмови у задоволенні вимог позивача щодо усунення перешкод у спілкування з дитиною та покладених судом на батьків зобов`язань, а саме: ОСОБА_1 забезпечити та дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов відносно матері дитини ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 не допускати протиправних дій щодо перешкод у побаченні батька з дитиною та негативних розмов відносно батька дитини ОСОБА_1 .

то з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України постановлене судове рішення в цих частинах не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, прийнявши до уваги вік дитини, виходив із обов`язкового права батька, який проживає окремо від дитини, бачитись зі своєю дитиною, рівності прав матері та батька щодо спілкування, виховання та утримання своєї дитини, стану здоров`я дитини і захисту її інтересів.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У п.п.1, 3 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч. 5 цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У §54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд повинен врахувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Так судом при розгляді справи встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2013 року по 16 вересня 2019 року (рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року про розірвання шлюбу). Мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розлучення батьків дитина проживає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , де створено умови для її проживання, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 22 червня 2020 року, складеним працівниками служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації.

Батько дитини, ОСОБА_1 , 23 лютого 2020 року уклав договір найму (оренди) нерухомого майна, за яким орендує двохкімнатну квартиру за адресою, АДРЕСА_2 , жилою площею 29,4 м2, загальною площею 64,4 м2 (а.с.15-17), де створено умови для проживання дитини, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 28 серпня 2020 року, складеним працівниками служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації.

Згідно з ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, до суду було надано висновок Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 31 березня 2021 року №101-2263/02 про визначення участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За яким, врахувавши рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 25.03.2021 №6) з метою забезпечення прав та інтересів дитини Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважала за доцільне визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за настуаним графіком:

- перший, третій тиждень місяця з 10-00 годин суботи до 18-00 годин неділі;

- будні дні - за домовленістю між батьками;

- відпочинок, оздоровлення - 30 календарних днів протягом року без присутності матері дитини за домовленістю між батьками дитини.

З метою уникнення конфліктних ситуацій між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 :

- зобов`язати ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування лікування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері ОСОБА_3

- зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати батьку ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з сином, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини.

Згідно з ч.6 ст.19 СК Українисуд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Задовольняючи вимоги позивача в частині встановлення графіку побачень батька з сином, суд першої інстанції виходив з обов`язкового права батька, який проживає окремо від дитини, бачитись зі своєю дитиною, рівності прав матері та батька щодо спілкування, виховання та утримання своєї дитини, стану здоров`я дитини і захисту інтересів.

Не приймаючи при цьому до уваги думку представника відповідача щодо завантаженості дитини у гуртках та особистого розвитку дитини мамою, враховуючи малолітній вік дитини, можливий вплив сторонніх осіб на її думку, підпорядкування такому впливу, відсутність повноцінного сформованого бачення сімейних відносин, її місце проживання саме з матір`ю, яка заперечувала побаченням батька з дитиною більше ніж 1 годину на тиждень, а також з метою уникнення в майбутньому можливих конфліктних ситуацій під час побачень, які мають часові обмеження.

Зазначаючи, що для встановлення графіку побачень враховує відстань до місця проживання позивача, де створені всі умови, необхідність забирати та супроводжувати дитину зі шкоди до свого місця проживання, час необхідний для відпочинку та харчування сина, що є правом батька на прояв піклування та турботи за свою дитину протягом більш тривалого часу.

Вказуючи, що час побачень у святкові та вихідні дні також повинен бути збільшений, ніж встановлений 3-ю особою, оскільки батько дитини має право на відвідування з сином дитячих місць відпочинку, розваг, дозвілля, тощо.

З метою уникнення можливих спорів щодо одночасного придбання на один і той же час чи один і той же період путівок, квитків на виїзд дитини за межі м. Києва з матір`ю чи батьком, сторонам слід попередньо домовитись про дати виїзду для повного і безумовного виконання даного рішення суду.

Однак колегія суддів вважає, що висновки суду в частині непогодження та не взяття до уваги висновку органу опіки та піклування щодо визначення графіку побачень та спілкування батьки з дитиною, є недостатньо обґрунтованими, а відтак суперечать інтересам дитини.

Визначений судом першої інстанції спосіб (час) побачень батька з сином в частині встановлення - кожний вівторок кожного тижня кожного місяця щорічно з 18-00 годин до 18-00 годин середи наступного дня без присутності матері дитини ОСОБА_3 ; - кожної п`ятниці кожного тижня кожного місяця щорічно з 18-00 годин до 18-00 годин суботи наступного дня без присутності матері дитини ОСОБА_3 , - щорічно 22 дні поспіль в липні у період літніх канікул у відповідності з датами шкільного канікулярного графіку дитини без присутності матері дитини ОСОБА_3 ; - щорічно 8 днів поспіль у січні у період зимових канікул у відповідності з датами шкільного канікулярного графіку дитини без присутності матері дитини ОСОБА_3 , не в повній мірі відповідатиме інтересам дитини, оскільки у дитини (на час ухвалення судового рішення має вік 6 років) буде відсутній час для відпочинку від учбового процесу, що не піде дитині на користь. Необхідність перебування у батька згідно встановленого судом графіку щотижнево з вівторка до середи обумовлює необхідність додаткового облаштування підготовки дитини до навчального процесу, внаслідок малолітнього віку покладаючи додаткові обов`язки на матір щодо контролю забезпечення необхідними учбовими приладдями, книжками і т.д.

Порушуватиме та унеможливлюватиме дотримання сталого графіку (на час звернення позивача до суду) відвідування додаткових занять, з урахуванням того, що кожен з батьків має своє бачення щодо визначення необхідних гуртків, занять та дозвілля.

Крім того, у ході апеляційного розгляду справи відповідачем було надано до суду рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року (справа № 755/19/2020) постановлене за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. За яким позовні вимоги було задоволено та визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини, враховуючи, що зустрічі дитини з батьком не повинні носити формальний характер, бути достатніми за часом для спілкування батька з сином, з урахуванням дотримання розумного балансу на участь кожного з батьків у вихованні дитини, колегія суддів , вважає за доцільне визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною відповідно до висновку Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 31 березня 2021 року №101-2263/02

Тому, колегія суддів вважає необхідним змінити графік встановлений судом першої інстанції, встановивши участь батька ОСОБА_1 за наступним графіком:

- перший, третій тиждень місяця з 10.00 години суботи до 18.00 години неділі

- відпочинок, оздоровлення 30 календарних днів протягом року без присутності матері за домовленістю між батьками дитини.

Такий спосіб участі батька у спілкуванні з сином є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання сина, враховуючи вік дитини та навчання дитини в школі.

Разом з тим, у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню в оскаржуваній частині та постановлення нового рішення в цій частині про часткове задоволення вимог позивача щодо встановлення участі батька у вихованні дитини з зазначених вище підстав.

В іншій частині рішення, що не оскаржувалось позивачем залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року скасувати в частині встановлення графіку побачень та спілкування ОСОБА_1 з малолітньою дитиною сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення

за яким позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступним графіком:

перший третій тиждень місяця з 10.00 год. суботи до 18.00 год. неділі.

відпочинок/ оздоровлення - 30 календарних днів протягом року без присутності матері за домовленістю між батьками дитини.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач:

Судді: