Справа № 632/807/22
провадження № 2/632/330/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2022 р. м. Первомайський

08.08.2022 року до суду звернулася позивач, яка є особою без громадянства, що підтверджується посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 , виданою органом 6301 строком дії до 29.11.2011 року, із відповідною позовною заявою, в якій вона бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачем 26.02.1994 року та зареєстрований Верхнебишкинською сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №1 від 26.02.1994 року).

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

1.Перш за все слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом особи без громадянства вважається право держави, у якій ця особа має місце проживання, а за його відсутності місце перебування. У позовній заяві позивачка зазначила своє місце проживання: АДРЕСА_1 , однак суду не були надані жодні докази на підтвердження факту реєстрації позивачки як особи без громадянства за вказаною адресою, що унеможливлює для суду встановлення місця проживання позивачки, що є необхідною умовою позовної заяви, що передбачено п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України. Для усунення вказаного недоліки судді повинні бути надані докази реєстрації відповідачки за вказаною адресою, надані відповідним уповноваженим органом державної влади або місцевого самоврядування.

2.Суддею встановлено, що після реєстрації шлюбу у 1994 році у зв`язку зі зміною прізвища позивачці Первомайським районним відділом внутрішніх справ 27.06.1994 року був виданий паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , що слідує із долученого до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб. Що далі сталося із позивачкою під час перебування її в громадянстві України до моменту отримання посвідки на постійне проживання судді не відомо, однак вказаний факт впливає на можливість встановлення обставин припинення шлюбних відносин з відповідачем, що встановлює суд під час розгляду справи по суті, оскільки в самому позові позивач зазначила, що ще на початку 2011 року між нею та відповідачем були припинені фактичні шлюбні відносини. Для усунення вказаного недоліку судді слід надати письмові пояснення щодо припинення громадянства України позивачкою по справі (коли, за яких обставин) та чи було це пов`язано з виїздом за межі держави (коли, за яких обставин).

Крім цього окремо слід пояснити суду, коли позивачка позбавилася свого по-батькові і яким чином це відбулося, оскільки долучені до позовної заяви вищезазначена посвідка на постійне проживання та картка платника податків, видана Первомайською ДПІ Лозівського управління ГУ ДПС у Харківській області 07.11.2019 року, містять інформацію про те, що у позивачку відсутнє по-батькові « ОСОБА_1 », хоча в позові позивачка чітко зазначає, що вона по-батькові « ОСОБА_1 », що суперечить вказаним документам.

3.Позивачка звернулася до суду, вказавши адресу відповідача «останнє місце проживання та реєстрації Російська Федерація» без жодних пояснень таких дій зі свого боку. В цій частині, по-перше, позивачка порушила вимоги п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України щодо належного визначення адреси місця реєстрації або проживання відповідача, а також вказівки громадянства відповідача, що є саме її обов`язком. Суддя зазначає, що позивачка може не знати РНОКПП відповідача, адресу його електронної пошти та засобів зв`язку, однак його громадянство та адресу вона повинна вказати у позові, оскільки без цього суд взагалі не може встановити як норми законодавства, яке слід використовувати при розгляді справи (сімейне законодавство України, ЗУ «Про міжнародне приватне право» тощо), так і після підтвердження вказаної адреси відповідача направити вказану позовну заяву засобами поштового зв`язку. В іншому разі до суду зверталися б усі охочі, просто вказуючи щодо адреси відповідача держава Україна і саме суд повинен був проводити інші дії щодо подальшого розшуку відповідача. Однак діюча законодавча конструкція цивільно-процесуального законодавства покладає такий обов`язок саме на позивача, а тому позивачу для можливості прийняття її заяви до розгляду слід надати виправлену позовну заяву, в якій вказати адресу відповідача відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України та надати докази на підтвердження саме такої адреси відповідача з метою уникнення можливості зловживання правами при подання виправленої позовної заяви з боку позивача. До суду також слід подати копію виправленої позовної заяви для відповідача по справі.

4.У позовній заяві позивачка взагалі не торкнулася питання, на підставі якої норми закону вона вирішила звернутися саме до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Як вбачається із позовної заяви, адреса місця проживання відповідача позивачці не відома. Підстав для визначення підсудності за місцем проживання позивача, передбачених ч.2 ст.28 ЦПК України (позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них) не має, а тому чому позивачка вважає за можливе звернутися саме до Первомайського міськрайонного суду Харківської області не зрозуміло. Суддя зазначає, що не може бути визнано законним рішення, навіть при умові відповідності його вимогам матеріального та процесуального права, якщо при розгляді справи був порушений принцип підсудності цивільних справ. Також дана справа беззаперечно не підсудна суду України на підставі статтей 76 та 77 ЗУ «Про міжнародне приватне право» в разі якщо відповідач на сьогоднішній день громадянином іншої держави або особою без громадянства. Для усунення вказаного недоліку позивачці слід окремо у виправленій позовній заяві вказати підстави можливості розгляду її справи про розірвання шлюбу саме Первомайським міськрайонним судом Харківської області з посиланням на відповідні норми процесуального права, які вона бажає застосувати в даному випадку.

Підсумовуючи викладене, суддя зазначає, що при укладанні шлюбу позивачка, яка на той час була громадянкою України взяла на себе відповідні зобов`язання відповідно до вимог Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР, який діяв на той час, у тому числі щодо розуміння можливості розірвання шлюбу відповідно до вимог діючого законодавства. Те, що вона не розуміла цього або їй не були пояснені вказані обставини, не є підставою для прийняття її позову в даній редакції, а тим більше для його розгляду по суті. Фактично на сьогоднішній час такі обставини чітко закріплені у нормах ст. 36 Сімейного кодексу України, які вказують, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя та шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Згідно з п.п. 2, 5 та 8 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві повинні бути зазначені повне ім`я сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги: зазначення доказів, що підтверджують обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 186 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху; в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2, 5, 8 ч.3 ст.175, ч.ч.1,2 ст.186, ч.1 ст.260, ч.2 ст. 261, ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбузалишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі десяти днів з дня отримання даної ухвали суду.

Копію ухвали направити позивачці за адресою зазначеною у позовній заяві.

У разі усунення недоліків заяви в зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О. В. Кочнєв