Провадження № 8/522/19/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Зеленюк П.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття нежитлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 03.08.2022 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, просить переглянути рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року.

Заява мотивована тим, що заявнику стало відомо, що в ході досудового розслідування стало відомо, що експертиза проводилася на підставі актів від 19.04.2015 та від 26.05.2017, втім майстри вказують, що не підписували такі акти. Тому, експертиза, яка проводилася на підставі таких актів не може бути прийнята до уваги.

Ухвалою суду від 09.08.2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 05.09.2022.

До суду 05.09.2022 надійшли письмові пояснення представника позивача ОСОБА_4 , яка заперечує щодо задоволення заяви, вказує, що звернення з заявою до поліції відбулося після відмови у перегляді заочного рішення, а допит свідків проведено за межами строків досудового розслідування.

У судове засідання 05.09.2022 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник заявника ОСОБА_3 звернувся 05.09.2022 з заявою про проведення судового засідання за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду 05.09.2022 з клопотання про відкладення розгляду справи, адже вона бере участь у іншому судовому засіданні по справі №453/1449/20.

Згідно п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч.1 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Провадження у справі відкрите 09.08.2022, тому строків для відкладення розгляду справи немає.

Крім того, справа №453/1449/20 розглядається в Сколівському районному суду Львівської області (о 11:00 год.), втім про виїзд адвоката за межі м. Одеса в клопотанні мова не йдеться, а за умови проведення судового засідання в режимі відеоконференції, представник позивача могла встигнути на судове засідання призначене на 11:45 год.

Тому, підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, тому заява ОСОБА_4 підлягає залишення без задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про безпідставність поданої заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 25 лютого 2020 ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду, внаслідок залиття нежитлового приміщення у розмірі 43 314 (сорок три тисячі триста чотирнадцять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 21 840 (двадцять одна тисяча вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

В результаті розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 постановою Одеського апеляційного суду від 30 березня 2021 заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 залишено без змін.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення,

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

ОСОБА_1 21.05.2020 звернулася до Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області з заявою про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 384 КК України, згідно якої відповідачка вказує про те, що з нею стягнуто кошти за рішенням суду у даній справі, а висновок експерта не ґрунтується на належних актах.

Таким чином, до поліції відповідачка звернулася вже після того як було ухвалено заочне рішення.

Допит свідків на які посилається заявниця здійснено 08.10.2021, тобто вже після ухвалення постанови Одеським апеляційним судом.

Таким чином, обставини на які посилається ОСОБА_1 є новими обставинами, а ніяк не нововиявленими.

Як вбачається із рішення ЄСПЛ у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У рішенні у справі «Вієру проти Республіки Молдова» (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції. Завдання Суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що в першу чергу відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний союз» проти України», заява № 10640/05).

Отже, суд дійшов переконливого висновку про те, що ОСОБА_1 не доведено наявність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, підстави вказані в заяві не є нововиявленими обставинами, тому у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 268, 354, 429 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття нежитлового приміщення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали суду складено 06.09.2022.

Суддя: В.Я.Бондар