Справа № 297/2190/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

при секретарі: Гарані О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача орган опіки та піклування Косонської сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача орган опіки та піклування Косонської сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що 09 серпня 2008 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований виконкомом Соломонівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №07. Від шлюбу в них народилося двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що спільне життя не склалося, оскільки кожний із них має різні погляди на сімейне життя, а тому вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б особистим інтересам позивача. Причиною розпаду сім`ї стало те, що протягом останнього року відповідачка почала захоплюватися духовними практиками, неодноразово покидала його з дітьми, пояснюючи це бажанням залишитися наодинці з собою. Під час цих від`їздів вона відвідувала ретрити та з`їзди однодумців, які тривали тижнями. У зв`язку з цим, відповідачка минулого року наприкінці літа остаточно покинула сім`ю, і з того часу позивач проживає разом з дітьми без матері. Зазначає, що відповідачка залишила сім`ю, пішла проживати окремо та не приймає участі у вихованні дітей ні особисто, ні матеріально. Таким чином, подружні сосунки між ними припинені та на даний час між ними втрачено взаєморозуміння та взаємоповаги, а тому сім`я існує формально.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою та залишити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09 серпня 2008 року у виконкомі Соломонівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно до свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний.

Судом встановлено, що, від шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Косоньської сільської ради № 349 від 16.09.2022 року вбачається за доцільне в інтересах дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити їх місце проживання з батьком ОСОБА_1 .

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід залишити із позивачем, з яким вони на даний час проживають.

За таких обставин, враховуючи небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати та неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати біля батька ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 141, ст. ст. 258-259, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 09.08.2008 року у виконкомі Соломонівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №07- розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу разом з батьком ОСОБА_1 , їх батьком за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Іван ІЛЬТЬО