КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-3/824/365/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2022 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою, поданою від імені ОСОБА_2 її представником - адвокатом Пшевлоцьким Юрієм Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 серпня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №1839), розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_2 її представником - адвокатом Пшевлоцьким Юрієм Миколайовичем, задоволено. Скасовано рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені останньою судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1261, 20 грн.

14 лютого 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Пшевлоцький Ю.М. звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення у даній справі додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 1500,00 євро, що еквівалентно 47 970,00 гривень.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідачка, не будучи фахівцем у галузі права та являючись іноземкою, при розгляді даної справи користувалася професійною правничою допомогою (відповідно до Договору про надання правової допомоги та юридичних послуг з Адвокатським об`єднанням «Кей Ес Партнерс» від 26.11.2021 року №1/1121/1) та несе тягар зобов`язання щодо оплати такої допомоги. А саме, відповідно до умов Договору вартість комплексного представництва в суді апеляційної інстанції складає 1500,00 євро.

З огляду на безпідставність звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу, витрати, пов`язані з правничою допомогою, слід покласти на позивача в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати в сумі, яка еквівалентна 1500,00 євро, що за актуальним курсом НБУ (31,98 грн за 1 євро) становить 47 970,00 грн.

В судове засідання по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом направлення судових повісток на електронні адреси, зазначені ними особисто в процесуальних документах, які подавались до суду.

Від адвоката Пшеволоцького М.П. - представника ОСОБА_2, надійшла заява про розгляд справи без участі відповідачки та її представника.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті всі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені.

Судом встановлено, що першим процесуальним документом, поданим представником ОСОБА_2 - адвокатом Пшевлоцький Ю.М. є апеляційна скарга на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28.10.2021 року. Звертаючись до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою представник відповідача не подавав до суду заяв із попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, а також взагалі не визначив попередню суму судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, які сторона очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Аналіз частини 2 статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодування відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодування відповідних судових витрат.

Оскільки заявник не подавав до суду апеляційної інстанції попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, а заява про стягнення таких витрат надійшла до апеляційного суду вже після розгляду справи та прийняття постанови за результатами розгляду поданої апеляційної скарги, позивач не був повідомлений про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та був позбавлений можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат, тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні судових витрат, про які йдеться у згаданій заяві.

Керуючись ст. ст. 134, 137, 141ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви, поданої від імені ОСОБА_2 її представником - адвокатом Пшевлоцьким Юрієм Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.