Справа № 367/1198/22
Провадження №2/367/4131/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Вишневецькій А.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області Пласконь Анна Юріївна про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області Пласконь Анна Юріївна про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 6 липня 1998 року. На день відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 спадкоємцями її майна були дві її дочки: позивач, ОСОБА_1 (далі - Позивач) та її рідна сестра - ОСОБА_2 (далі - Відповідач). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з належного їй нерухомого майна: домоволодіння (житлового будинку з при належними господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - домоволодіння або нерухоме майно). Право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно було зареєстровано КП "ІРПІНСЬКЕ БТІ" 25.03.1982 року на підставі Договору «на право постройки дома и бессрочного пользования земельным участком» від 24.12.1951 року. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, якою фактично користується Позивач для обслуговування нерухомого майна (присадибна ділянка), та яка станом на сьогодні не приватизована. Починаючи з 14.12.1979 року та станом на дату подання цього позову, Позивач зареєстрована та фактично проживає в житловому будинку покійної матері за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, були ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач). Після прийняття спадщини відповідач ОСОБА_2 повідомила мене, що вона відмовляється від спадщини після нашої матері, хоче, щоб всю спадщину успадкувала лише я, та не має до мене, як до спадкоємця жодних претензій. Тому, після прийняття спадщини, позивач та відповідач домовились, що спадщину, а саме: домоволодіння покійної матері за адресою: АДРЕСА_1 , отримає в повному обсязі позивач, а відповідач надасть необхідні заяви та документи для цього та свою відмову від спадщини. Крім цього, відповідач постійно під час кожного нашого спілкування по телефону говорить про те, що спадщина після смерті нашої матері належить лише їй, та що вона їй не потрібна. В обґрунтування своїх слів, сестра позивача кожного разу повторює, що вона є літньою людиною (наразі їй 77 років), впродовж багатьох років та станом на сьогодні проживає у Російській Федерації, є громадянкою цієї країни. Має власну сім`ю, забезпечена (в тому числі власним житлом) та не планує повертатися жити в Україну.

Також зазначила, що більше 40 років вона живе у житловому будинку покійної матері за адресою: АДРЕСА_1 , та більше 20 років вона вважала, що вона єдина спадкоємець цього майна, користуюсь та утримую його за власний рахунок. Тому, 16 грудня 2021 року вона звернулася до державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь А.Ю. із заявою про видачу лише на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно після смерті матері (на всю частку, без урахування долі ОСОБА_2 ). 16 грудня 2021 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь А.Ю. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії: відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Зазначила, що відмова нотаріуса мотивована тим, що іншим спадкоємцем, що прийняв спадщину, є дочка спадкодавця, ОСОБА_2 , згідно заяви про прийняття спадщини № 946 від 02 грудня 1998 року. У заяві про видачу Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 зазначає, що просить видати спадщину тільки на її ім`я, без урахування долі її сестри, ОСОБА_2 . Відповідно до ст. 548 Цивільного Кодексу УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, при видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері, ОСОБА_3 , доля її сестри, ОСОБА_2 , повинна залишитися відкритою, а ОСОБА_1 повинно бути видане свідоцтво на 1/2 частку спадкового майна. Однак, нотаріус не прийняв до уваги, що ОСОБА_2 , хоча і прийняла спадщину, подавши відповідну заяву, але не бажає оформлювати право на спадщину та одержувати свідоцтво про право на спадщину. Зважаючи на те, що позивач не має можливості у загальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного просила суд визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПК НОМЕР_2 ) право власності на нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 21 лютого 2022 року та від 08 липня 2022 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 08 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник позивача адвокат Нацик І.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та її представника за наявними у справі доказами та документами. Також зазначив, що позивач та її представник ОСОБА_4 підтримують позовні вимоги по справі № 367/1198/22 у повному обсязі та просять суд задовольнити їх повністю.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься заява про визнання позову, в якому відповідач просила розгляд справи № 367/1189/22 здійснювати без її участі, позов визнає та просить визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПК НОМЕР_2 ) право власності на нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буча, Київська обл. Також зазначила, що їй відомі наслідки визнання позову. Вважає, що при таких обставинах визнання позову не суперечить закону та не порушує права, волю та інтереси інших осіб.

Третя особа Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання не з`явилися, надіслали клопотання про слухання справи за відсутності їхнього представника та винести рішення у відповідності до діючого законодавства України.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буча, Київська обл..

Після смерті ОСОБА_3 у Ірпінський міській державній нотаріальній конторі Київської області заведено спадкову справу №547 за 1998 р. до майна померлої.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 30.10.1954р., та копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 23.02.1974р. позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою померлої ОСОБА_3 .

Встановив, що 16 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері - ОСОБА_3 . Також, в заяві зазначила, що крім неї, спадкоємцями за законом є: донька померлої ОСОБА_2 , однак позивач просила видати Свідоцтво про право на спадщину тільки на її ім`я, без урахування долі її сестри, ОСОБА_2 ..

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2021 року №1185/02-31 Ірпінська міська державна нотаріальна контора не може видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на всю спадкову масу, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на ім`я одного із спадкоємців, а саме ОСОБА_1 . Згідно документів, що містяться у спадковій справі 547 за 1998 рік щодо майна ОСОБА_3 вбачається, що іншим спадкоємцем, прийнявши спадщину є дочка, ОСОБА_2 , згідно заяви про прийняття спадщини № 946 від 02 грудня 1998 року. У заяві про видачу Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 зазначає, що просить видати спадщину тільки на її ім`я, без урахування долі її сестри, ОСОБА_2 . Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, при видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері, ОСОБА_3 , доля її сестри, ОСОБА_2 , повинна залишитися відкритою, а ОСОБА_1 повинно бути видане свідоцтва на 1/2 частку спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а такожвраховуючи, що відповідач ОСОБА_2 визнала позов, та приймаючи до уваги, що позивач у встановлені законом строки звернулася до нотаріальних органів за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПК НОМЕР_2 , право власності на нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнивши таким чином позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 328, 392, 1220,1216-1218, 1225, 1268,1296,1297 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області Пласконь Анна Юріївна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПК НОМЕР_2 , право власності на нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової владиУкраїни - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reestr.court.gov.ua.

Суддя: Д.С. Кухленко