ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/2799/22 Номер провадження 22-ц/814/1686/22Головуючий у 1-й інстанції Цвірюк Д.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання Ряднини І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Разом із позовом позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він прохав суд зобов`язати його, ОСОБА_1 , самостійно та одноосібно вчиняти усі дії, пов`язані із вихованням неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також із забезпеченням здійснення захисту її прав та законних інтересів.

Заявлені щодо вжиття заходів забезпечення позову вимоги мотивував тим, що вони мають з відповідачкою мають спільну неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він самостійно виховує та утримує. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки та участі у її вихованні та утриманні не бере, що ставить позивача у скрутне становище, адже багато питань потребують узгодженого рішення обох батьків. З посиланням на інтереси дитини, введений на території України воєнний стан, позивач наголошує про відсутність у нього, як військовослужбовця, можливості витрачати час на спілкування з відповідачкою з вказаних питань.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав ухвалу місцевого суду скасувати, а його заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вказував на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неврахування інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи воєнний стан на території України, а також висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у справі № 381/4019/18 у постанові від 12.02.2020.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Щодо можливості розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи у судове засідання 06.09.2022 не з`явились, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом.

Представник третьої особи у справі, Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, у судове засідання 06.09.2022 не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом шляхом надіслання повістки-повідомлення на офіційну електронну адресу, про причини неявки суд не повідомляв, будь-яких заяв до суду не надсилав.

Від позивача, ОСОБА_1 , 26.08.2022 за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, ОСОБА_2 телефонограмою, а також заявою від 06.09.2022, що надійшла на електронну адресу Полтавського апеляційного суду, повідомила суд про неможливість явки у судове засідання через воєнний стан в Україні, прохала відкласти розгляд справи.

Правом на прийняття участі у судового засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі, за допомогою власних технічних засобів поза межами приміщення суду, як особисто так і через свого представника, відповідач не скористалась.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасник справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, а також достатність матеріалів справи для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як встановлено місцевим судом, між сторонами виник спір з приводу невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків у вихованні дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про позбавлення її, як матері, батьківських прав та стягнення аліментів на утримання спільної дитини доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач прохав вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання його самостійно та одноосібно вчиняти усі дії, пов`язані із вихованням неповнолітньої дитини, а також із забезпеченням здійснення захисту її прав та законних інтересів.

Відмовляючи в задоволенні даної заяви, місцевий суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття таких заходів забезпечення позову та у визначений ним спосіб. Крім того, не вбачається досягнення мети такого забезпечення, яке повинно спрямовуватись саме на несумлінні дії відповідача, а не позивача у справі. При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, місцевий суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду апеляційний суд дійшов таких висновків

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Як вбачається з поданого позову, предметом позову є позбавлення відповідачки, як матері, батьківських прав та стягнення аліментів.

Підставою позову зазначено самоусунення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків відносно спільної з позивачем доньки.

Місцевий суд вірно дійшов висновку про відсутність підстав забезпечення позову у спосіб, який прохає позивач.

Вимоги позивача в заяві про забезпечення позову зводяться до вирішення спору по суті щодо його одноособової участі у вихованні дитини, вчинені ним усіх дій, що пов`язані із вихованням неповнолітньої доньки, а також із забезпеченням здійснення захисту її прав та законних інтересів, що не відповідає меті забезпеченню позову.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження можливого невиконання судового рішення відповідачем у справі, як в частині вимог про позбавлення батьківських прав (рішення місцевого суду в цій частині не підлягає примусовому виконанню), так і в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Також, позивачем у справі не обґрунтовано жодних перешкод для вчинення ним дій, пов`язаних із вихованням неповнолітньої дитини, а також із забезпеченням захисту її прав та законних інтересів, в тому числі, у зв`язку зі Збройною агресією російської федерації.

Є нерелевантним посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18. В цій справі вирішувалося питання про забезпечення позову за інших фактичних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростували.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного розгляду справи, відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль