Справа № 357/5534/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 липня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О.І.,

за участі секретаря судового засідання Сокур О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2022 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, 14.01.1997 року Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області їй було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , де її дата народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до картки фізичної особи-платника податків Білоцерківською ОДПІ в Київській області їй присвоєно податковий номер НОМЕР_2 .

За своє життя, вона має лише одну трудову книжку. Дата заповнення 23 липня 1984 року, саме ця дата є першим записом в її трудовій книжці. Про це свідчить друга сторінка трудової книжки.

16.04.1986 року вона змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виконкому Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, серії від 16.04.1986 року.

Однак, у її трудовій книжці серії НОМЕР_3 на першій сторінці були допущені такі неточності, а саме: в графі дата народження невірно зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з вказаними неточностями в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , їй було відмовлено у призначенні пенсії, про що мається письмова відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.06.2022 № 10, де зазначено, що до страхового стажу не зараховані зазначені періоди роботи, оскільки невірно зазначена дата народження заявниці ( ОСОБА_1 ).

Через дану відмову, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Просила суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , правовстановлюючого документа - трудової книжки серії НОМЕР_4 , видану 23 липня 1984 року ( а.с. 1-6 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями ( а.с. 17 ) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 11 липня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання на 25 липня 2022 року ( а.с. 29 ).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, судом отримано заяву ОСОБА_1 , в якій вона просила провести розгляд справи 25 липня 2022 року о 10 годині 00 хвилин без її участі. Подану заяву про становлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення.

З даного поштового повідомлення вбачається, що судову повістку отримано особою за довіреністю про слухання справи, яке відбудеться в Білоцерківському міськрайонному суді 25 липня 2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, у відповідності до вищезазначеної норми, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» ( далі - постанови Пленуму ) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

З наявної в матеріалах справи копії паспорта, останній виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а с. 14-15 ).

З трудової книжки вбачається, що остання була заповнена на ім`я ОСОБА_4 , прізвище закреслене та нижче вказано, як ОСОБА_3 ( а.с. 10 ).

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить в матеріалах справи Свідоцтво про шлюб ( а.с. 13 ).

Із зазначеного Свідоцтва про шлюб вбачається, що після одруження прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_3 .

Рішенням заінтересованої особи від 20.06.2022 року за № 10, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року народження( а.с. 11 ).

Підставою такою відмови слугувало те, що доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи з 1984 по 1991 згідно трудової книжки НОМЕР_5 ; з 23.07.1987 по 05.11.1987 згідно довідки від 02.06.2022 № 596/06-03, оскільки невірно зазначена дата народження заявниці ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії НОМЕР_5 , виданої 23 липня 1984 року, яка містить зазначення дати її народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , замість вірної дати її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства ( ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до чинного законодавства України, встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі ( трудовій книжці ) не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, здійснюються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 2.11-2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затверджено наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р., за № 110, відомості про працівника записуються на першій сторінці ( титульному аркуші ) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові ( повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами ) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку ( титульний аркуш ) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства ( або печатка відділу кадрів ), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Отже, з наявних матеріалів справи вбачається, що дійсно при заповненні трудової книжки на ім`я заявника, дата народження останньої була дійсно вказана не вірно, а сааме ІНФОРМАЦІЯ_5 , замість правильної 02.05.1967.

Тому, досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, суд достовірно встановив факт належності трудової книжки саме заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення факту належності трудової книжки необхідно для призначення та отримання пенсії у встановленому законом порядку. Основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії за віком являється трудова книжка. Без встановлення факту належності трудової книжки заявнику, вона позбавлена соціальної гарантії наданої державою, а саме на призначення та отримання пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

З наведених вище обставин, враховуючи, що заявник позбавлений можливості в інший спосіб захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту його прав у судовому порядку.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить трудова книжка, серії НОМЕР_3 , яка видана у 1984 року, а датою її заповнення є 23.07.1984 рік, дата прийняття її на роботу вперше.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка дали підстави для висновку, що вимоги заявниці знайшли своє підтвердження в тому, що при заповненні трудової книжки було допущено помилку у даті народженні останньої, а також при її заповненні відсутня печатка підприємства, яка не була поставлена відповідальною особою та число і місяць її заповнення, тому, з метою захисту її особистих прав, суд встановив факт належності трудової книжки, що в свою чергу надасть можливість заявниці реалізувати своє право на соціальну захищеність зі сторони держави Україна у вигляді призначення пенсії при виповненні відповідного віку.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року ).

Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 13, 89, ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 353-355 ЦПК України, п.п.1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, суд,-

У Х В А Л И В:

Заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документа, трудової книжки серії НОМЕР_3 , яка видана в 1984 році та датою заповнення якої є 23.07.1984 рік.

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 116а, ).

Повне судове рішення складено 25 липня 2022 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов