Справа № 357/7472/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Кравченко О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження в залі суду м.Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, відповідно до якої заявниця просить суд видати стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис на строк шість місяців з заборонами щодо: 1) перебування в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) ведення ОСОБА_2 листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявниця, її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 має відносини з ОСОБА_2 . Останній часто відвідує сестру за адресою місця проживання. При цьому вчиняє сварки та бійки з сестрою заявниці, пошкоджуючи майно останньої, а саме: меблі, посуд, вікна, стіл та інше. ОСОБА_2 поводиться неадекватно, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погрожує заявниці розправою, висловлюється нецензурною лайкою, через що заявниця декілька разів викликала поліцію, але заінтересована особа не залишає її в спокої. Із заявницею проживає неповнолітній син, який є свідком вказаних подій, що негативно впливає на психологічний стан останнього. Мати заявниці є лежачою та має діагноз «Множинна аневризма головного мозку», і вказані події важко впливають на стан її здоров`я. 10 червня 2022 року відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис АА № 109409, яким заборонено останньому в будь-який спосіб контактувати із заявницею; входити та перебувати в місце її проживання чи перебування; зобов`язано покинути місце проживання та перебування заявниці протягом п`яти діб. 15 червня 2022 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 868954 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП щодо заявниці. 24 червня 2022 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначивши судовий розгляд за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 31 серпня 2022 року о 14:00 год. в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: м. Біла Церква вул. Турчанінова, 7.

Заявниця ОСОБА_1 31 серпня 2022 року звернулася до суду з заявою, у якій просила розглядати вказану справу за її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно.

Враховуючи те, що згідно з частиною другою статті 350-5 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду, а неявка заінтересованої особи, згідно з частиною першою вказаної статті не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, суд вважає за можливе розгладнути вказану справу за відсутності заінтересованої особи.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріли справи судом встановлено наступне:

Заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . У даному будинку зареєстровано 10 осіб, у тому числі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Заявниця в 2022 році неодноразово зверталася до Білоцерківського районного управління поліції з приводу неправомірних дій відносно неї заінтересованої особи.

10 червня 2022 року Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 серії АА № 109409 строком на 5 діб. Згідно даного припису, ОСОБА_2 10.06.2022 року о 15.40 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в нетверезому стані, вчинив суперечку з ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, штовхав та намагався затіяти бійку, чим вчинив психологічне насильство.

15 червня 2022 року Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 868954 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_2 . Згідно даного протоколу, ОСОБА_2 15.06.2022 року о 22.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив суперечку із сестрою співмешканки ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство.

Згідно повідомлення Білоцерківського районного управління поліції від 17.06.2022 року, відносно ОСОБА_2 за порушення термінового заборонного припису складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (ВАБ № 868908) та направлено на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

Відповідно до змісту даної постанови, 10.06.2022 о 18.40 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з сестрою своєї співмешканки ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Крім цього, 15.06.2022 о 22.30 ОСОБА_2 ,, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за а адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з сестрою своєї співмешканки ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Відповдіно до змісту постанови суду, ОСОБА_2 вину визнав та пояснив, що за адресою: АДРЕСА_1 , він вже не проживає, щоб не створювати конфліктних ситуацій.

Вирішуючи справу суд виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону).

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі № 754/11171/19, провадження № 61-21971св19 вказано, що «відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Тому висновок судів про неможливість задоволення вимог постраждалої щодо видачі обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 щодо прав на квартиру АДРЕСА_1, 1/8 частки у праві спільної власності на яку належить ОСОБА_2 , є помилковим, оскільки позбавляє позивача гарантій на спеціальні засоби правового захисту, які передбачені Законом № 2229-VIII».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2021 року в справі № 643/20534/20, провадження № 61-8017св21, вказано, що «обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства; домашнє насильство може проявлятися у формі фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства; тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд вважає належними та допустимими докази, що підтверджують факт вчинення заінтересованою особою психологічного насильства відносно заявниці, яке зафіксоване терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА № 109409 від 10.06.2022 року. (а.с.9).

Також, є підтвердженим факт вчинення фізичного насильства заінтересованої особи щодо заявниці, викладене у постанові Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2022 року (а.с.13-15).

Заявниця, маючи право на проживання в даному будинку, на думку суду зазнає негативного впливу зі сторони заінтересованої особи, через що вимушена неодноразово звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до органів національної поліції (а.с.7,10,12).

Застосування відносно заявниці психологічного зі сторони заінтересованої особи, може негативно впливати на стан її здоров`я.

За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Подібні правовідносини висловлені в постанові Верховного суду у справі № 523/19210/20 від 22.09.2021.

Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України - судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та ст. ст. 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 294, 315-317, 350-6, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу, обмежувального припису задоволити повністю.

Видати стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис на строк шість місяців та заборонити останньому:

1) перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) вести листування, телефонні переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

Повідомити про прийняте рішення Білоцерківське районне управління поліції Головного управління національної поліції у Київській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , квартира. РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 . Місце проживання: АДРЕСА_5 . РНОКПП: матеріали справи не містять.

СуддяМ. М. Бебешко