Справа № 357/4551/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізова А. Р.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 6 заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 28 березня 2016 року в розмірі : 9 000 грн - суми основного боргу позики; 784,84 грн - три проценти річних; 3289,50 грн - сума інфляційних втрат; 4 052,77 грн - сума процентів за користування коштами. Стягнуто понесені позивачем судові витрати в розмірі 768, 40 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу задоволено. Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики від 26 лютого 2017 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 17 лютого 2017 року у розмірі 24 600 грн та судовий збір у розмірі 1152,60 грн. У липні 2021 року заявник дізнався про відкриті виконавчі провадження: №66100500 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 17 127 грн. 11 коп. на підставі виконавчого листа №357/4551/19, 2/357/2684/19, виданого 09.07.2021 року; №66100015 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. на підставі виконавчого листа №2/357/2684/19, виданого 09.07.2021 року; №66101380 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 24 600 грн. 00 коп. на підставі виконавчого листа №2/357/2684/19, виданого 26.06.2021 року; №66100872 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 1 152 грн. 60 коп. на підставі виконавчого листа №2/357/2684/19, виданого 25.06.2021 року. У вересні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2021 року подана ОСОБА_1 заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення. Не погоджуючись із заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Постановою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та постановлено: заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 за договором позики від 28 березня 2016 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики від 28 березня 2016 року в розмірі : 9 000 грн - суми основного боргу позики; 784,84 грн - три проценти річних; 3289,50 грн - сума інфляційних втрат; 4 052,77 грн - сума процентів за користування коштами, а також про стягнення судового збору у розмірі 768,40 грн. Посилаючись на те, що виконавче провадження №66100500 та виконавче провадження №66100015 від 19.07.2021 року було відкрито державним виконавцем на підставі виконавчого листа №357/4551/19, 2/357/21684/19 від 09.07.2021 року, виданого на підставі заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2019 року, яке було скасовано в апеляційному порядку, заявник просив суд визнати виконавчий лист, виданий Білоцерківським міськарйонним судом Київської області по справі №357/4551/19, 2/357/2684/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 17 127,11 грн. та судового збору в розмірі 768,40 грн., таким, що не підлягає виконанню, з урахуваннями положень ч.2 ст.432 ЦПК України.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник заявника направила до суду клопотання про розгляд заяви за їхньої відсутності, заявлені вимоги підстримала в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Однак відповідно до ст. 432 ЦПК України їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Суд ухвалив: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 28 березня 2016 року в розмірі 9 000 грн - суми основного боргу позики; 784,84 грн - три проценти річних; 3289,50 грн - сума інфляційних втрат; 4 052,77 грн - сума процентів за користування коштами, а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 768, 40 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного заочного рішення, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 09.07.2021 року видано виконавчі листи.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу задоволено. Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики від 26 лютого 2017 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 17 лютого 2017 року у розмірі 24 600 грн. та судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

На виконання вказаної постанови, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 25.06.2021 року видано виконавчі листи.

Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталіч Н.О. від 19.07.2021 року відкрито виконавчі провадження: №66100500 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 17 127 грн. 11 коп. на підставі виконавчого листа №357/4551/19, 2/357/2684/19, виданого 09.07.2021 року; №66100015 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. на підставі виконавчого листа №2/357/2684/19, виданого 09.07.2021 року; №66101380 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 24 600 грн. 00 коп. на підставі виконавчого листа №2/357/2684/19, виданого 26.06.2021 року; №66100872 від 19.07.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 1 152 грн. 60 коп. на підставі виконавчого листа №2/357/2684/19, виданого 25.06.2021 року.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2021 року подана ОСОБА_1 заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 за договором позики від 28 березня 2016 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики від 28 березня 2016 року в розмірі 9 000 грн. - суми основного боргу позики; 784,84 грн. - три проценти річних; 3289,50 грн. - сума інфляційних втрат; 4 052,77 грн. - сума процентів за користування коштами, а також про стягнення судового збору у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа 2-4671/11) зазначено, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 ВССУ звернув увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі винайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наведені боржником обставини підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому заява підлягає задоволенню, оскільки рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист, скасовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 431, 432 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий 09.07.2021 року Білоцерківським міськарйонним судом Київської області по справі №357/4551/19, 2/357/2684/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 17 127,11 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Визнати виконавчий лист, виданий 09.07.2021 року Білоцерківським міськарйонним судом Київської області по справі №357/4551/19, 2/357/2684/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 768,40 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель