Номер провадження: 22-ц/813/4103/22
Справа № 492/1054/20
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н.Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Зеніної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору: Арцизької міської ради, як органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2021 року позов задоволено частково. Визначено місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні позовної вимоги щодо відібрання дитини відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі, зокрема наголошено, що при ухваленні оскаржуваного рішення районним судом не враховано інтереси дитини, не взято до уваги особисту прихильність дитини до того оточення, в якому вона знаходиться, тобто дитину не було опитано судом, чи бажає вона проживати з матір`ю, проте дитина не хоче змінювати місце свого проживання та оточення родичів. Апелянт звертає увагу, що у дитини, коли їй стало відомо про рішення суду щодо передачі її матері, почалися істерики, з`явилися панічні настрої, періодично відсутній нічний сон і вона постійно просить не віддавати її позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Стаття 263 ЦПК України визначає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Особливість даної справи полягає в тому, що предметом судового розгляду є права та інтереси дитини та юридичні і фактичні наслідки, які настануть від вирішення судом відповідних питань.

Для захисту інтересів малолітніх чи неповнолітніх осіб, суд наділений правом з власної ініціативи збирати докази, що стосуються предмета спору (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 3 Конвенції про здійснення прав дітей 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року, дитина має процесуальне право бути поінформованою та висловлювати свою думку під час розгляду справи, що стосується її.

За ч. 1,2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 ЦПК України під час розгляду справи, крім прав та обов`язків, визначених статтею 43 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має також такі процесуальні права: безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки.

За ч. 3 вказаної статті суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Однак, участь в справі дитини обумовлює проведення спеціальних процедур з метою здійснення найменшого впливу та запобігання психологічного тиску на дитину в ході розгляду справи.

У постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 487/545/17-ц (провадження № 61-30823св18), від 27 грудня 2018 року у справі № 522/7893/17 (провадження № 61-16068св18), від 18 грудня 2018 року у справі № 610/2531/17 (провадження № 61-38148св17), від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21) враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), щодо неможливості суду заслухати думку дитини, яка не досягла віку, в якому вона здатна сформулювати власні погляди та вільно висловлювати їх.

Між тим, Верховний Суд в постанові від 01 липня 2020 року у справі №138/96/17 (провадження №61-17718св18) зауважив, що коли суд бажає вислухати думку дитини аби визначити її побажання щодо проживання з одним із батьків, та при цьому не травмувати психіку дитини та уникнути тиску на неї, суд доручає органам опіки та піклування провести невимушену бесіду з дитиною в домашніх або інших комфортних для неї умовах, та повідомити суд про результати цієї бесіди.

Слід зазначити, що будь-яких обмежень щодо врахування думки дитини, висловленої нею до досягнення десятирічного віку, положення діючого національного законодавства України не містять.

За обставинами даної справи, малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час досягла віку 4 роки 11 місяців.

Отже, враховуючи специфіку спірних правовідносин та предмет судового розгляду, матеріали цивільної справи та процесуальні позиції сторін, оскільки для правильного встановлення обставин справи та перевірки доводів сторін є реальна необхідність визначення та вивчення думки дитини щодо питань, які є предметом судового розгляду, враховуючи те, що дитина, в тому числі з точки зору законодавця, не досягла відповідного віку для самостійного вирішення вказаного питання, апеляційний суд вважає за необхідне використати передбачені законом психологічно сприятливі засоби для відібрання пояснень дитини та доручити виконавчому комітету Арцизької міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування, за місцем проживання дитини: АДРЕСА_1 , забезпечити проведення процедури опитування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для визначення інтересів дитини, її психоемоційного стану, думки дитини щодо визначення її місця проживання.

Відповідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 81 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Доручити виконавчому комітету Арцизької міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування, провести за місцем проживання дитини: АДРЕСА_1 , співбесіду з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надати висновок, що містить відомості про визначення інтересів дитини; її психоемоційного стану; думки дитини щодо визначення її місця проживання або разом з матір`ю, або разом з батьком; відомості, яким чином зміна теперішнього місця проживання дитини вплине на її психоемоційний стан.

З`ясування даних питань провести в формі невимушеної співбесіди з врахуванням психоемоційного стану дитини, виходячи з її вікової категорії та розвитку, з уникненням будь-якого тиску на дитину під час співбесіди.

Про результати співбесіди повідомити Одеський апеляційний суд в оптимальний строк.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 29.09.2022 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова