Дата документу 10.02.2022
Справа № 334/2708/17
Провадження № 2-п/334/9/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Кузьменко К.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/2708/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/2708/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заява обґрунтована тим, що розгляд справи відбувся за відсутності відповідача, який не отримував судові повістки та копію рішення. Вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2017 року прийнято помилково, оскільки судом не враховано всіх обставин справи. Відповідач кохає свою дружину, піклується про неї, забезпечує її та дитину необхідними коштами. Конфлікт між подружжям є штучним, і має причиною вплив сторонніх осіб.

Просить скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/2708/17 від 14 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідач до суду з`явився. Підтримав подану заяву. Просить скасувати заочне рішення. Вказав, що він позбавлений був можливості довести позицію у судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подану з заяву, надавши пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Позивачка в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/2708/17 від 14 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу позов було задоволено та розірвано шлюб.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); не подача відзиву (заперечень за ЦПК України, що діяв до 15.12.17 р.) з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

27 квітня 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідно до системи автоматизованого розподілу головуючим суддею у вказаному провадженні 27 квітня 2017 року був визначений суддя Гнатюк О.М.

Ухвалою від 27 квітня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі №334/2708/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання до 14.30 год. 17 травня 2017 року.

Копії ухвали від 27 квітня 2017 року про відкриття провадження у справі разом із судовими повістками, а для відповідача копія позовної заяви з додатками, були направлені сторонам у справі за адресами їх проживання (відповідачу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ) шляхом надсилання поштою рекомендованим листом із повідомленням відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи).

Рекомендований лист, направлений на адресу відповідача, ним отриманий не був та повернувся до суду з відміткою відділення зв`язку в поштовому повідомленні про закінчення терміну зберігання.

В судове засідання 17 травня 2017 року з`явилася позивачка ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_1 не з`явився. Клопотань, заяв відповідача про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не надходило. Судовий розгляд справи відповідно до ч.1 ст. 169 ЦПК України був відкладений в зв`язку з першою неявкою відповідача. Призначено судове засідання на 29 травня 2017 року.

Судом був здійснений виклик відповідача ОСОБА_1 у судове засідання на 29 травня 2017 року шляхом надсилання судової повістки поштою рекомендованим листом із повідомленням відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) за місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Проте рекомендований лист з повісткою у судове засідання на 29 травня 2017 року, направлений на адресу відповідача, ним отриманий не був та повернувся до суду з відміткою відділення зв`язку в поштовому повідомленні про закінчення терміну зберігання.

26 травня 2017 року ОСОБА_1 особисто надав до канцелярії суду свою заяву, в якій останній повідомив, що він не отримував позовної заяви про розірвання шлюбу, судових повісток, а про розгляд справи довідався від ОСОБА_3 , яка повідомила йому неправильну дату судового засідання. У заяві ОСОБА_1 просив надати йому позов для ознайомлення та відкласти судове засідання на інший день, про який йому необхідно повідомити заздалегідь судовою повісткою.

29 травня 2017 року в судове засідання з`явилася позивачка ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_1 не з`явився. Головуючим у справі було оголошено заяву відповідача ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи. В зв`язку із заявленим клопотанням відповідача судом ухвалено відкласти судове засідання. Призначено судове засідання на 14 червня 2017 року.

Судом був здійснений виклик відповідача ОСОБА_1 у судове засідання на 14 червня 2017 року шляхом надсилання судової повістки поштою рекомендованим листом із повідомленням відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) за місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Проте рекомендований лист з повісткою у судове засідання на 14 червня 2017 року, направлений на адресу відповідача, ним отриманий не був та повернувся до суду з відміткою відділення зв`язку в поштовому повідомленні про закінчення терміну зберігання.

13 червня 2017 року ОСОБА_1 особисто надав до канцелярії суду свою заяву, в якій останній повідомив, що він не отримував судову повістку. У заяві ОСОБА_1 просив справу за його відсутності не розглядати та відкласти судове засідання на інший день, про який йому необхідно повідомити заздалегідь судовою повісткою. У судове засідання на 14 червня 2017 року він з`явитися не може, оскільки в нього запланована поїздка, яку він не може відкласти. До заяви було додано копію проїзного документу на поїзд №084 Запоріжжя-Дніпро, час відправлення: 14 червня 2017 року о 2.05 год. Інших документів, що могли свідчити про поважність причини неявки відповідача у судове засідання, до заяви додано не було.

14 червня 2017 року в судове засідання з`явилася позивачка ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_1 не з`явився. У судовому засіданні головуючим було оголошено заяву відповідача щодо відкладення розгляду справи. Позивачка ОСОБА_3 заперечила щодо відкладення судового засідання, вказавши, що відповідач умисно не отримує судові повістки та затягує у такий спосіб розгляд справи, не з`являючись до суду. Не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. В зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують поважність причини неявки у судове засідання, враховуючи думку позивачки щодо можливості проведення заочного розгляду, суд ухвалив слухати справу в заочному порядку.

14 червня 2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесене рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу: розірвано шлюб між сторонами, вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно із ч.1 ст. 77 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судом неодноразово здійснювався виклик відповідача у судове засідання шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням, які відповідачем не отримувались та повернулися до суду з відміткою відділення зв`язку в поштовому повідомленні про закінчення терміну зберігання.

Тобто поштове відправлення з повісткою не вручене з причин, незалежних від суду, який у встановленому процесуальним законом порядку вчинив необхідні дії, спрямовані на повідомлення учасників процесу про дату, час і місце розгляду справи, адже отримання рекомендованих листів адресатом є поза межами судового контролю.

В Україні інститут заочного провадження у цивільному процесі введено у 2004 році. Його поява у ЦПК відповідає положенням Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо реалізації принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення судової системи та відображає положення Додатку до Рекомендації № R (84) 5.

Існування інституту заочного розгляду справи дає змогу суду здійснювати покладені на нього повноваження більш ефективно та своєчасно, а також зменшує кількість потенційних зловживань та затримок з боку відповідачів під час розгляду справ. Введення процедури заочного розгляду справ дало змогу підвищити ефективність правосуддя, зокрема, завдяки можливості відстояти порушені права позивача у стислі строки.

Інститут заочного провадження, спрямований на розвиток та підтримання ч.1 ст. 44 ЦПК «Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається». Зазначене свідчить, що заочне провадження є однією з гарантій позивача на отримання своєчасного судового захисту своїх прав, а також значно зменшує можливості відповідача зловживати своїми процесуальними правами, зокрема, шляхом затягування процесу розгляду справи. Отже, метою інституту заочного розгляду справи є сприяння ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

Щодо поважних причин неявки відповідача до судового засідання, то обов`язок суду полягає у перевірці не лише факту належного повідомлення відповідача про час і місце судового засідання, а й про поважність причин такої неявки, якщо вони були зазначені. За відсутності відповідача з причин, які суд визнав поважними, заочний порядок розгляду справи виключається. Законодавство не містить переліку поважних причин, а отже, визначення поважності певних обставин залишається на розсуд суду. Так, на практиці до кола поважних причин суди відносять, зокрема, хворобу відповідача, яка підтверджується медичною довідкою, відсутність відповідача у зв`язку з відрядженням тощо. Одночасно, слід зазначити, що суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщеного відповідача, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладений на сторони спору.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд керувався як підставами можливості ухвалення такого рішення у відповідності до ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення).

Судом, який ухвалював рішення, визначено пріоритетним право позивача на захист його інтересів, способом, визначеним ст.4 ЦПК України із застосуванням принципу диспозитивності, визначеним ст. 11 ЦПК України, над обставинами неявки відповідача та/або його представника.

Згідно з частиною другою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідач не повідомляє суд і не посилається на будь-який новий доказ, що має суттєве значення для правильного вирішення справи та вказує на підстави, зазначені у ст. 110 СК України, як того вимагає ст.288 ЦПК України. Одне лише посилання на свої заперечення проти доводів позовної заяви не є тією обов`язковою обставиною, яку суд повинен встановити при розгляді заяви про скасування заочного рішення, а саме доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи. Не є доказом одне лише посилання на можливість у майбутньому в здобутті такого доказу.

Слід зазначити, що кожна сторона маючи обсяг прав, розпоряджається ними щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі (диспозитивність цивільного судочинства - ст. 11 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд зважив на наявність доказів в обґрунтування тих вимог, які просив задовольнити позивач, встановив правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин та надав їм відповідну правову оцінку. Інша оцінка таких правовідносин не є метою розгляду заяви про скасування заочного рішення.

З урахуванням відсутності посилань на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

Керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/2708/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.М. Гнатюк