Справа № 206/1606/22
Провадження № 2/206/687/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

17.10.2022 Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря с/з Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2022 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 , відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2020 повинна отримувати аліменти від свого чоловіка ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення повинно було проводитись з 20.11.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ОСОБА_1 аліменти не отримувала у зв`язку з тим, що батько дітей ухилявся від сплати аліментів. 13 листопада 2020 року відповідач звернулась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із відповідною заявою на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 01.12.2020 відповідачу була призначена тимчасова допомога на період з 01.11.2020 по 30.11.2020 у розмірі 1268 грн. та з 01.12.2020 по 30.04.2021 у розмірі 1345,00 грн. щомісячно. 13.11.2020 у розділі І декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідач включила до складу членів сім`ї свого чоловіка ОСОБА_2 оскільки продовжувала перебувати з ним у зареєстрованому шлюбі, що підтвердила копією свідоцтва про шлюб. Одночасно зазначила, що доходи у нього відсутні. Відповідно до розпорядження управління від 23.04.2021, 23.05.2021 та від 22.07.2021 відповідачу був продовжений строк виплати тимчасової на період з 01.05.2021 по 30.09.2021 у розмірі 1345 грн. щомісячно. У квітні 2021 року, головним державним соціальним інспектором управління, шляхом направлення запиту до державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб було проведено перевірку доходів відповідача. Згідно з отриманими відомостями стало відомо, що Відповідач у IV кварталі 2020 року отримала дохід за ознакою - 127 (інші доходи) у сумі 5000,00 грн. та її чоловік ОСОБА_2 у III кварталі 2020 року отримав дохід за ознакою - 101 ( доходи у вигляді заробітної плати) у сумі 10301,28 грн., у IV кварталі 2020 року також отримав дохід у сумі 17976,51 грн. Факт отримання Відповідачем та її чоловіком зазначених доходів був підтверджений листами з ТДВ «СК» «АРКС ЛАЙФ» (дохід отриманий у жовтні 2020 року) та ТОВ «Хлібзавод № 10» ( дохід отриманий з серпня по грудень 2020 року) відповідно. При заповненні декларації 13.11.2020 вищезазначена інформація Відповідачем внесена не була, що вплинуло на розмір призначеної тимчасової допомоги. Виплата тимчасової допомоги припинена з 01.11.2020. Відповідач позбавлений права на тимчасову допомогу на 12 місяців з 01.04.2021 по 31.03.2022. Одночасно визначена сума надміру виплачених коштів за період з 01.11.2020 по 31.07.2021 склала 12028 грн. 02.11.2021 відповідач особисто отримала повідомлення за вих. №7/14-1 з вимогою повернути надміру виплачені кошти в розмірі 12028,00 грн., на що відповідач не відреагувала. За викладених обставин позивач просив суд стягнути вказану суму переплати з відповідача на його користь, а також судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2022 вказана позовна заява залишена без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків. 22.06.2022 позивачем зазначені недоліки в ухвалі суду від 13.06.2022 були усунені (а.с.25-29).

23 червня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 31).

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с. 41-42).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористалась. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради м. Дніпро із заявою №905 про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.п.6-7), до якої надала наступні документи. Копію свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 08 травня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 17 травня 2003 року, шлюб зареєстрований Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №124. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_6 » (а.п.5). Копію виконавчого листа Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2020 у справі № 206/6431/19, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення здійснювати з 20.11.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.п.4). Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с.8-9).

При зверненні за призначенням тимчасової допомоги 13.11.2020 у розділі І декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідач включила до складу членів сім`ї свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки продовжувала перебувати з ним у зареєстрованому шлюбі, що підтвердила копією свідоцтва про шлюб. Одночасно зазначила, що доходи у нього відсутні (а.с.8).

Рішенням Лівобережного УСЗН (Самарський р-н) від 01.12.2020 та повідомленням про надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів від 01.12.2020 (а.п.10), за заявою ОСОБА_2 від 13.11.2020 сформовано справу №423763 та призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з 01.11.2020 по 30.11.2020 у розмірі 1268 грн. та з 01.12.2020 по 30.04.2021 у розмірі 1345 грн. щомісячно.

13.11.2020 відповідач була письмово попереджена, про що розписалася у заяві, що зобов`язується в разі зміни обставин, які впливають на призначення та виплату тимчасової державної допомоги дітям, повідомляти з дня виникнення таких обставин Лівобережного УСЗН (Самарський р-н), а у разі подання неповних, недостовірних даних, неповідомлення про зміну обставин, в результаті чого виникла переплата коштів, зобов`язується повернути надміру нараховані кошти на рахунки Лівобережного УСЗН (Самарський р-н) (а.с.6 на звороті).

Відповідно до абзацу 1 п.п.2, 5 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відомо, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189, тимчасова допомога призначається уразі, коли: відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів; (Абзац другий пункту 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 147 (147-2008-п) від 05.03.2008; в редакції Постанови КМУ № 632 (632-2020-п) від 22.07.2020 застосовується з 1 липня 2020 року).

Тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення). Ця допомога призначається та виплачується за місцем проживання у разі її неотримання за зареєстрованим місцем проживання заявника.

Згідно з абзацом 1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року №264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги» установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2(далі-карантин) строк виплати державної соціальної допомоги, зокрема, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Згідно з отриманою відповіддю Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб наданої на запит Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 28.04.2021 під №859 встановлено відомості, відповідно до яких Відповідач у IV кварталі 2020 року отримала дохід за ознакою - 127 (інші доходи) у сумі 5000 грн. та її чоловік ОСОБА_2 у III кварталі 2020 року отримав дохід за ознакою - 101 ( доходи у вигляді заробітної плати) у сумі 10301,28 грн., у IV кварталі 2020 року отримав дохід у сумі 17976,51 грн (а.с. 10), згідно з довідкою ТОВ «Хлібзавод №10» (дохід отриманий з серпня по грудень 2020 року) відповідно (а.с. 13).

Як встановлено з листа з ТДВ «СК» «АРКС ЛАЙФ» вих. 139/л від 16.07.2021, між компанією та фізичною особою (неповнолітній) ОСОБА_3 , як застрахованою особою був укладений договір страхування життя під № DNI0NS-20552TH від 05 червня 2020 року, вигодо набувач ОСОБА_1 , згідно з повідомленням про настання страхової події отримала згідно страхового акту №08RPB700002Q від 28.10.2020 страхову виплату у сумі 5000 грн. (а.с. 13).

Згідно з розрахунком середньомісячного сукупного доходу сім`ї, складного Лівобережним УСЗН (Самарський р-н) ОСОБА_1 за шість місяців отримала дохід у вигляді пенсії у розмірі 12600 грн. та інших доходів у розмірі 5000 грн., у ОСОБА_2 , який є чоловіком останньої дохід відсутній (а.с.16 на звороті).

Відповідно до повідомлення Лівобережного УСЗН (Самарський р-н) під 4457 від 03.09.2021 про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_1 не має права на тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від плати аліментів, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї (а.с. 16 на звороті).

Рішенням Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради під № 4458 від 03.09.2020 виплата ОСОБА_2 тимчасової допомоги припинена з 01.11.2020. Останню позбавлено права на тимчасову допомогу на 12 місяців з 01.04.2021 по 31.03.2022 (а.с.17).

Розпорядженням Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради під № 4459 від 03.09.2020 ОСОБА_2 визначена суму надміру виплачених коштів з 01.11.2020 по 30.09.2021. Відпрацювати неоплату за серпень та вересень 2021 року у зв`язку із нефінансуванням. (а.с.18).

Відповідно до довідки розрахунку переплати по тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме видану на ім`я ОСОБА_2 за період з 01.11.2020 по 31.07.2021 виникла заборгованість у розмірі 12028 грн. (а.с. 22).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Су вивчивши матеріали справи, перевіривши їх докази приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Позивачем не наведено обов`язкових умови повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги; ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру - судом не встановлені.

До доводів позивача про ту обставину, що ОСОБА_1 в розділу І декларації свідомо не було зазначено інформацію про доходи її чоловіка ОСОБА_2 , що вплинуло на розмір призначеної тимчасової допомоги, суд відносить критично та не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2003, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 08.05.2018 Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації акітів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5), проте вказана обставина не встановлює факт спільного проживання останніми та обізнаності відповідача про доходи ОСОБА_2 для зазначення їх в декларації.

Враховуючи ту обставину, що кошти, які були нараховані ОСОБА_2 в рахунок заробітної плати були отримані останнім і будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач знала про ці надходження та свідомо не надала відомості про них, позивачем суду не надано.

Окрім того, при направленні вищевказаної допомоги позивач не позбавлений можливості самостійно перевірити обставини зазначені в декларації позивача.

Доводи позивача про ту обставину щодо не зазначення відповідачем у IV кварталі 2020 року отримання доходу за ознакою - 127 (інші доходи) у сумі 5000,00 грн., судом не приймаються до уваги, оскільки вказані доходи не впливають на виплату грошової допомоги останній в порядку ст. 1215 ЦК України.

Отже, враховуючи соціальний статус відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст.141ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд дійшов висновку, що судові витрати по справі компенсації не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258-259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Самарський районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Поштаренко