Постанова

Іменем України

09 серпня 2022 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7975/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 11 травня 2022 року про повернення зустрічного позову

в складі судді Яровенко Н.О.

у справі №755/8281/21 Дніпровського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_1 ,

треті особи: Криворізька Державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кульбіда Наталія Михайлівна,

про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 18.01.2022 подав зустрічну позовну заяву про усунення від права на спадкування.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року зустрічну позовну заяву повернуто заявнику, у зв`язку з пропуском строку подання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що його було позбавлено можливості вчасно подати зустрічну позовну заяву, оскільки від суду він отримав копію позовної заяви, до якої позивачем не додано оспорюваного заповіту. На думку скаржника, відмова у можливості подати зустрічний позов позбавила його права на захист, яке гарантоване Конституцією України.

Зазначав, що оспорюваний позивачем заповіт за клопотанням останнього був витребуваний судом та долучений до матеріалів справи тільки 14.01.2022, тому і 18.01.2022 було подано зустрічний позов.

Також, як на підставу скасування ухвали суду зазначив обставини, які на думку скаржника, вказують на невідповідність первісної позовної заяви вимогам процесуального закону; заперечення по суті позовних вимог.

За наведених обставин просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року та поновити пропущений строк для подання до суду першої інстанції зустрічної позовної заяви.

Скаржник, належним чином повідомлений про відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження (а.с. 38-39, 41-42).

Від позивача та третьої особи, які належним чином повідомлялися про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження, до суду не надходило відзивів.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічну позовну заяву подано з пропуском строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 7).

В резолютивній частині ухвали суду від 20.05.2021 відповідачу роз`яснено, що він у п`ятнадцяти денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження та доданих до неї документів повинен подати відзив на позов разом з доказами. Також роз'яснено, що він має право на подання зустрічного позову у строки, встановлені ЦПК України

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідач 22.06.2021 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з доданими до неї документами, а 18.01.2022 подав зустрічну позовну заяву про усунення від права на спадкування (а.с. 9, 10-17). Тобто майже через півроку після отримання копії ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви.

При цьому, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 підтвердив, що він поштою отримав позовну заяву, але на його думку без всіх документів.

Зокрема, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з не долученням позивачем до позовної заяви заповіту, який є предметом оскарження, він не мав можливості у визначений строк подати відзив або зустрічну позовну заяву. А після долучення до матеріалів справи 14.01.2022 оспорюваного заповіту ним 18.01.2022 одразу було подану зустрічний позов.

Колегія суддів вважає недоречними такі доводи апеляційної скарги, оскільки законодавець чітко визначив строк для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову, який не залежить від долучених до позовної заяви доказів на підтвердження позовних вимог.

Фактично, положення процесуального закону про строк подання зустрічного позову скаржник тлумачить на власний розсуд, вважаючи, що не долучення позивачем певних документів унеможливлює подання відповідачем відзиву або зустрічного позову.

Однак, не долучення позивачем доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не породжує у відповідача права зміни строку на подання зустрічного позову. У випадку не подання позивачем доказу, відповідач мав право подати до суду зустрічний позов і звернутися з клопотанням про витребування такого доказу.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника щодо позбавлення його права на захист, гарантованого Конституцією України, адже відповідач невірно трактує положення закону, яким визначено строк на подання зустрічного позову.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу про повернення зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зустрічну позовну заяву відповідачем подано з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі про прийняття судом первісної позовної заяви без достатніх правових підстав не спростовують висновку суду про подання зустрічного позову з пропуском строку, а відтак такі доводи не є підставою для скасування ухвали суду.

Також, не є підставою для скасування ухвали суду й зазначені в апеляційній скарзі заперечення по суті позовних вимог, оскільки судом не ухвалювалося судове рішення по суті, а лише вирішено процесуальне питання щодо прийняття до розгляду зустрічного позову.

Водночас, колегія суддів зауважує, що повернення зустрічного позову не позбавляє відповідача звернутися до суду з позовом в загальному порядку.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу про повернення позовної заяви судом постановлено з дотриманням норм процесуального закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року про повернення зустрічного позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець