Провадження № 2/742/948/22
Єдиний унікальний № 742/1950/22
УХВАЛА

іменем України

17 серпня 2022 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Фетісова Н.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання батьківства,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання батьківства.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч.1ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто випливає висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

За загальним правилом територіальної підсудності за вимогами ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, статтею 28 ЦПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, ч.1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Суддя вважає, що підсудність справи за вибором позивача, в даному випадку, не може бути застосована, оскільки позивач просить встановити батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідачем зазначає Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи місцезнаходження відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є: 14000, м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 83-А, що за територіальною підсудністю відноситься до Деснянського районного суду м. Чернігова.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку, що вказана справа не підсудна даному суду, оскільки місцезнаходження відповідача зареєстроване за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, справа підлягає направленню за підсудністю до Деснянського районного суду м.Чернігова.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27,31,32,187,258,259,260,261 ЦПК України, суддя

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання батьківства, передати на розгляд до Деснянського районного суду м.Чернігова (14038, м. Чернігів, проспект Перемоги, буд.141), за підсудністю.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА