П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року

м. Чернівці

справа № 713/1760/21

провадження №22-ц/822/51/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2021 року, головуючий у першій інстанції Кибич І.А.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» у серпні 2021 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ.

Зазначало, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 травня 2021 року скасовано судовий наказ Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» заборгованості за природний газ в сумі 53297 грн. 92 коп., 3 процентів річних в сумі 2887 грн. 20 коп., інфляційних в сумі 5734 грн. 22 коп.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 .

Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» та ОСОБА_1 укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам на невизначений строк шляхом заявочного приєднання до умов договору.

Посилалося на не здійснення ОСОБА_1 оплати за природний газ за період з квітня 2018 року по липень 2019 року в сумі 53297 грн. 92 коп.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 53297 грн. 92 коп., 3 проценти річних в сумі 2887 грн. 20 коп., інфляційні в сумі 5734 грн. 22 коп.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» заборгованість за спожитий природній газ в сумі 53297 грн. 92 коп., 3 відсотки річних в сумі 2887 грн. 20 коп., інфляційні в сумі 5734 грн. 22 коп., судовий збір в сумі 2270 грн. в солідарному порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у позові Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ в сумі 53297 грн. 92 коп., 3 відсотків річних в сумі 2887 грн. 20 коп., інфляційних в сумі 5734 грн. 22 коп. відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що споживачем послуг з постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 існувала домовленість про здійснення оплати послуг ОСОБА_4 , який проживав у будинку АДРЕСА_1 .

Зазначає, що не є споживачем послуг з постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 , фактично проживає у будинку АДРЕСА_2 без реєстрації з 2001 року, батькові ОСОБА_5 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , набувши право власності на Ѕ будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 до операторами газорозподільної системи з заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладення договору не звертався.

Вважає, що розрахунок заборгованості споживача ОСОБА_1 за особовим рахунком №№ НОМЕР_2 будинок АДРЕСА_1 за період з 1 квітня 2018 року по 31 липня 2019 року в сумі 53297 грн. 92 коп., виписка банківських платежів, отриманих Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» від споживача Величко 22 червня 2018 року в сумі 998 грн. є неналежними доказами, Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» не надано докази споживання 7613,98 м.куб газу за показниками лічильника.

Судом першої інстанції не досліджено розрахунок заборгованості споживача ОСОБА_1 щодо споживання в травні 2019 року 2334,61 м.куб газу, в червні 2019 року 2334,61 м.куб газу, в липні 2019 року 894,68 м.куб газу у порівнянні з споживанням у травні-серпні 2018 року в об`ємі 94 м.куб газу.

Вказує на не застосування судом першої інстанції положення ч.1 ст.1282 ЦК України, за якою визначено обов`язок спадкоємця задовольнити вимогу кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, не надання Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» доказів вартості будинку АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2021 року залишити без змін.

Зазначає, що постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 травня 2015 року №1641 надано Товариству з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу метану, вугільних родовищ за регульованим тариформ на території Чернівецької області.

Ліцензовану діяльність з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, обліку газу тощо) проводить Акціонерне товариство «Оператор

газорозподільної системи «Чернівцігаз».

Товариство з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» для проведення нарахування керується інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачем, яка надається йому оператором газорозподільної системи.

ОСОБА_1 не порушувалось питання щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором газорозподільної системи.

ОСОБА_1 не подано до оператора газорозподільної системи заяви про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, фактично здійснюється споживання природного газу, який постачається до будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований за цією адресою, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами першою та другою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За положеннями частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на

рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зі змісту частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що ціна позову наявна виключно у позовах, де заявлені вимоги майнового характеру. У позовах немайнового характеру ціна позову не визначається.

Системний аналіз змісту зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку про те, що приписи частини першої статті 369 ЦПК України щодо письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін можуть бути застосовані судами апеляційної інстанції лише у випадку розгляду апеляційних скарг на рішення суду, якщо наявні виключно вимоги майнового характеру і розмір ціни позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Якщо ж у справі наявні вимоги немайнового характеру, то розгляд такої справи у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року в справі № 753/17720/18, від 04 листопада 2020 року у справі № 642/1491/17, від 21 липня 2021 року у справі № 761/47244/19, 09 лютого 2022 року у справі № 61-8620св20.

Товариство з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» звернулося до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з вимогами майнового характеру.

Отже, зазначена справа в апеляційному порядку може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення суду першої інстанції може бути переглянуте в апеляційному порядку лише у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не переглядає рішення суду першої інстанції у частині, що стосується прав та обов`язків осіб, якщо такі особи не оскаржують судове рішення шляхом подання апеляційної скарги.

При відсутності солідарного обов`язку між відповідачами у справі, кожний із відповідачів має право оскаржити рішення суду в частині, що стосується його прав та обов`язків. Відповідно, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями перегляду судового рішення у частині вимог, які заявлені до особи, яка не оскаржує таке рішення.

Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 2 грудня 2020 року справа №754/16146/17.

За наявності солідарного обов`язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 листопада 2021 року підлягає перегляду судом апеляційної інстанції повністю.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 53297 грн. 92 коп., 3 відсотків річних в сумі 2887 грн. 20 коп., інфляційних втрат в сумі 5734 грн. 22 коп. солідарно, спільного обов`язку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо утримання нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

При цьому судом першої інстанції встановлено обставини надання Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 по особовому рахунку НОМЕР_2 , невиконання співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обов`язку з оплати за використаний природний газ.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 , яка постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 , прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 .

Водночас суд першої інстанції, пославшись на положення ч.1 с т.322 ЦК України, вважав, що обов`язок співвласника ОСОБА_1 щодо утримання будинку АДРЕСА_1 не припиняється у зв`язку із фактичним проживанням у будинку АДРЕСА_2 без реєстрації, не поданням заяви до оператора газорозподільної системи про припинення розподілу природного газу до будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» заборгованість за природний газ в сумі 53297 грн. 92 коп., 3 процентів річних в сумі 2887 грн. 20 коп., інфляційних в сумі 5734 грн. 22 коп.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 травня 2021 року скасовано судовий наказ Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2021 року.

З Інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №257868299 від 24 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 є власниками Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 кожний.

ОСОБА_1 здійснено реєстрацію місця проживання у житлового будинку АДРЕСА_1 .

За актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданого Кутською селищною радою Косівського району Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року №136/04-15 ОСОБА_1 фактично проживає у будинку АДРЕСА_2 без реєстрації з 1998 року.

Відповідно до довідки Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 22 вересня 2021 року №1032/04-14 ОСОБА_1 фактично проживає в домогосподарстві дружини ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_2 без реєстрації.

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 30 червня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі довідки Вижницької міської ради №1335 від 25 серпня 2020 року у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , але фактично не проживає, в даному житловому будинку проживає без реєстрації дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_7 .

За актом про обстеження житлового будинку, виданим Вижницькою міською радою 21 вересня 2021 року №347, ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований за даною адресою, але фактично більше 15 років проживає у смт.Кути разом з дружиною та дітьми. Власником другої половини був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті дружина ОСОБА_2 постійно проживає в житловому будинку.

Згідно із довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» від 01 березня 2021 року Акціонерне товариство «Чернівцігаз Збут», як оператор газорозподільної системи підтверджує, що споживач природного газу ОСОБА_1 підключений до газорозподільної системи та проводить споживання природного газу за адресою будинок АДРЕСА_1 . Постачання природного газу зазначеному вище споживачу з 01 липня 2015 року проводить Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут», як діючий постачальник природного газу. Припинено постачання природного газу до будинку АДРЕСА_3 липня 2019 року.

На підставі розрахунку заборгованості споживача ОСОБА_1 за особовим рахунком №№ НОМЕР_2 будинок АДРЕСА_1 має місце заборгованість за період з 1 квітня 2018 року по 31 липня 2019 року в сумі 53297 грн. 92 коп.

Відповідно до виписки банківських платежів отримано Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» від споживача Величко 22 червня 2018 року грошові кошти в сумі 998 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання

енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частина 3 статті 714 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Взаємовідносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/2782, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1382/27827.

Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України статті «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

За змістом абзацу четвертого, п`ятого пункту 9 розділу Ш Правил постачання природного газу за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати оператору газорозподільних систем письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем оператора газорозподільних систем, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу.

За змістом пунктів 26 розділу III Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи.

Пунктами 2, 3, 4, 5, 8 розділу III Правил постачання природного газу передбачено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно п.2.1. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498, за цим договором оператор газорозподільної системи зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором газорозподільної системи обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка оператора газорозподільних систем, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Абзацами 4, 5 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із газорозподільних систем та має подати до оператора газорозподільних систем письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до газорозподільних систем.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку оператора газорозподільних систем та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 , на які є посилання в апеляційній скарзі, що не є споживачем послуг з постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 , оскільки фактично проживає у будинку АДРЕСА_2 без реєстрації з 2001 року.

Судом першої інстанції встановлено припинення постачання природного газу до будинку АДРЕСА_3 липня 2019 року.

Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач природного газу - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

ОСОБА_5 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 набуто право власності на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі частини першої статті1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та бов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини третьої статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_2 , яка постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 , прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 незалежно від того, чи отримала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не заперечується постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 та споживання природного газу подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки банківських платежів Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» отримано від споживача ОСОБА_4 22 червня 2018 року грошові кошти в сумі 998 грн.

У матеріалах справи відсутні докази подання ОСОБА_1 до оператора газорозподільних систем письмової заяви про припинення розподілу природного газу на об`єкт будинок АДРЕСА_1 .

Отже протягом оспорюваного періоду з квітня 2018 року по липень 2019 року співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вчинено дії з сплати рахунку оператора газорозподільних систем та документально підтверджене споживання природного газу, що є фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу.

Згідно із положенням частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (частина друга статті 317 ЦК України).

Частиною першою статті 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

На підставі частини третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зобов`язані здійснити оплату за природний газ за період з квітня 2018 року по липень 2019 року, оскільки є співвласниками будинку АДРЕСА_1 .

Доводи ОСОБА_1 щодо не проживання у будинку АДРЕСА_1 та не отримання послуг з газопостачання не заслуговують на увагу.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг;

Пунктом 11 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Крім того, відповідно до пунктом 3 розділу 4 глави 9 Кодексу газорозподільних систем споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти оператора газорозподільної системи про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті.

У разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але пізніше ніж у місячний строк повідомити про це оператора газорозподільної системи та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати оператору газорозподільної системи оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами.

Таким чином, встановлення факту тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб законодавцем врегульовано в позасудовому порядку.

Саме на споживача ОСОБА_1 покладено обов`язок повідомляти Товариство з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» про всі зміни, в тому числі, тимчасового не проживання.

Натомість, у матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» про тимчасове непроживання ОСОБА_1 , зареєстрованого будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином обставини не проживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 не мають правового значення для вирішення спору.

Тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від оплати послуг за період з квітня 2018 року по липень 2019 року відсутні.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 552/1527/16-ц (провадження № 61-5416св 18).

Не можна погодитися з посиланням ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що розрахунок заборгованості споживача ОСОБА_1 за особовим рахунком №№ НОМЕР_2 за адресою будинок АДРЕСА_1 за період з 1 квітня 2018 року по 31 липня 2019 року в сумі 53297 грн. 92 коп. є неналежним доказом, Товариством з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» не надано докази споживання 7613,98 м.куб газу за показниками лічильника.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 4.4. Типового договору встановлено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Пунктами 4 та 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Згідно пунктів 5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ.

У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ беруться дані

комерційного вузла обліку споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Відповідно до п.7 розділу 6 глави 6 Кодексу газорозподільних систем оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Положеннями розділу 3 пункту 21 Правил постачання природного газу визначено, що побутовий споживач має право на проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта.

На підставі пункту 14 розділу 3 Правил постачання природного газу періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 встановлений лічильник обліку газу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази, що споживачем самостійно розраховувалась сума платежу за показниками лічильника обліку газу.

Дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» щодо здійснення обліку природного газу за об`єктом будинок АДРЕСА_1 не визнано протиправними.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано, тобто через Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз». Тому за відсутності доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором газорозподільної системи, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 296/6536/17-ц (провадження № 61-10770св18).

Отже, зазначений розрахунок обґрунтований належним чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не спростований.

У справі, що переглядається, ОСОБА_2 судове рішення не оскаржила, своїм правом приєднання до апеляційної скарги не скористалася. Така процесуальна поведінка ОСОБА_2 свідчить про згоду з оскаржуваним судовим рішенням.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Поряд з цим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом першої інстанції не враховано, що при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

В порушення наведеної норми процесуального права суд першої інстанції стягнув з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» судові витрати в солідарному порядку.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» судового збору в сумі 2270 грн. солідарно підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_10 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» судового збору в сумі 2270 грн. солідарно змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_10 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» судовий збір в сумі 1135 грн. з кожного.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді О.О. Одинак

І.Б. Перепелюк