Справа № 625/121/22
Провадження № 4-с/625/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року Коломацький районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Лосєва Д.К.,

за участю секретаря - Калюжної Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режмі відео конференції цивільну справу а скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Омельченка В.В. із проведення розрахунку заборгованості по аліментам, неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022 адвокат Бондаренко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Коломацького районного суду Харківської області із скаргою на дії старшого державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Омельченка В.В. із проведення розрахунку заборгованості по аліментам, неправомірними по виконавчому провадженню №66568363 та згідно прохальної частини якої просить суд визнати дії старшого державного виконавція Валківського відділу ДВС у Богодухівському районі СМУЮ (м. Харків) Омельченко В.В. зі складання розрахунку заборгованості по аліментам від 01.09.2021 незаконною.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що судовим рішенням Коломацького районного суду Харківської області по справі №625/87/16-ц з нього стягуються аліменти у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Омельченка В.В. відкрите виконавче провадження №66568363. Станом на 01.09.2021 року згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, за ОСОБА_2 значиться залишок заборгованості по сплаті аліментів у сумі 86100, 50 грн., з яким боржник не згоден, оскільки станом на 01.01.2019 у нього була відсутня заборгованість по аліментам, оскільки з 23.03.2018 на підставі заяви стягувача виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини було закрите. З 23.03.2018 по 19.08.2021 ОСОБА_2 сплачував аліменти у добровільному порядку, а тому державний виконавець не мав законних підстав для нарахувань будь-яких стягнень. Крім того скаржник зазначив, що вказаний розрахунок зроблений щодо виконання судового наказу №625/87/16-ц від 16.08.2021 в той час як судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів не існує. Врахвуючи вищевикладене просив суд задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Скаржник адвокат Бондаренко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Старший державний виконавець Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Омельченко В.В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з тим, що особи, які не з`явились у судове засідання належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги суд вважає за можливе продовжити розгляд скарги за їх відсутності.

Суд, заслухавши думку представника скаржника, дослідивши доводи скарги, викладені у скарзі, врахувавши думки сторін та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 16.08.2021 року Коломацьким районним судом Харківської області по справі №625/87/16 видано дублікат виконавчого листа від 06.04.2016, згідно якого вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 березня 2016 року, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття (а.с. 82).

Вказаний виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні у Валківському відділі державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), виконавче провадження №66568363. (а.с. 78-159).

З матеріалів виконавчого провадження №66568363, а саме з заяви ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження вбачається, що вона не має претензій до боржника ОСОБА_2 з 01.01.2019 (.а.с. 31).

Також з матеріалів вказаного виконавчого провадження, а саме з заяви ОСОБА_2 від 08.10.2021 вбачається, що ОСОБА_2 станом на той час не працював, у зв`язку з чим державним виконавцем Омельченком В.В. проведений розрахунок заборгованості по аліментам у відповідності до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження та на підставі заробітної плати по району, де мешкає боржник.

Борг по сплаті аліментів станом на 31.08.2021 згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.09.2021 складав 86100,50 грн (а.с. 94).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

У рішеннях по справах «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia) від 07 травня 2002 р., заява № 59498/00, п.40; «Ясіуньєне проти Литви» (Jasiыnienл v. Lithuania) від 06 березня 2003 р., заява № 41510/98, п. 45. Суд звертає увагу на свою практику, де неможливість для заявника домогтися виконання рішення на його чи її користь становить втручання у право на мирне володінням майном, як вказано у першому реченні пункту першого статті 1 Першого протоколу.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому, він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімально гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За змістом частин 3-4 статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Частиною 8 вказаної статті передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження розрахунок аліментів за минулий час виконаний виконавцем у відповідності до положень ст. ст. 194-195 СК України

За вказаних умов розрахунок заборгованості зі сплати аліментів обґрунтовано здійснено державним виконавцем на підставі встановленого органом статистики розміру середньої заробітної плати у Богодухівському (Коломацькому) району Харківської області.

Оскаржуючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів скражником зокрема зазначено про те, що стягнення у виконавчому провадженні №66568363 виконуються на підставі судового наказу № 625/87/16-ц від 16.08.2021 в той час, як вказаного судового наказу не існує.

Проаналізувавши доводи скаржника, дослідивши належним чином завірені матеріали виконавчого №66568363 суд вважає, що державним виконавцем допущено описку у описовій частині розрахунку від 01.09.2021, однак суд також вважає, що допущення державним виконавцем описки не є підставою для визнання його дій зі складання вказаного розрахунку незаконними, оскільки під час розгляду скарги заявником не було спростовано розміру заборгованості по вказаному виконавчому провадженню.

Крім того, суд вважає за потрібне повторно наголосити про те, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

Отже, встановлені судом обставини справи свідчать, державний виконавець при складанні розрахунку керувався нормами чинного законодавства, а тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Омельченка В.В. із проведення розрахунку заборгованості по аліментам, неправомірними- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 05 вересня 2022 року.

Суддя: Д.К. Лосєв