Справа № 307/3182/22
Провадження № 2/307/648/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В :

Позивач пред`явив позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2009 між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які повністю перебувають на його утриманні та вихованні. Відповідачка жодних коштів чи іншої допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає, не купляє їм продукти харчування, одяг чи взуття, не піклується про їх фізичний розвиток, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, хоч і має таку можливість та зобов`язана це робити, як їх матір. Відповідачка на даний час постійного місця праці не має, а працює по найму, має мінливий нерегулярний дохід, однак розмір свого доходу приховує від нього. Тому просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 3000 грн. на кожну, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач уклав шлюб з відповідачем 21 квітня 2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.04.2009 р. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які повністю перебувають на його утриманні та вихованні.

Позивач проживає у будинку разом з дітьми, яких сам виховує, а тому потребує допомоги.

Відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи містять мінливий характер.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів та додаткових витрат.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.2 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову, а згідно з положеннями визначеними Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002, ст. 84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 2100 гривень, а для дітей з 6 років до 18 років становить 2618 гривень

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття.

Керуючись ст. 79, 80, 84, 181-183, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 12, 76, 259, 263, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 18.08.2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_2 .

Суддя: В.В. Чопик