Справа № 635/2006/20
Провадження № 2/545/1307/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

при секретарі - Данко А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної Державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач) в зареєстрованому шлюбі не перебували, але мали відносини, які тривали з березня 2009 року по травень 2019 рік. Від наших стосунків маємо двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в свідоцтвах при народження дітей сторони записані батьками, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Фактично стосунки між сторонами були припинені з травня 2019 року, позивач з відповідачкою проживає окремо, діти мешкають з ним. Спорів стосовно міста проживання дітей не було, відповідачка не заперечувала, що діти будуть проживати з позивачем. Весь цей час мати життям дітей не цікавилася, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день діти проживають з позивачем та з його матір`ю в його будинку. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, дітьми і бабусею доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дітей вже майже рік здійснює позивач, батько, ОСОБА_1 , мати участі в цій сфері життя дітей не приймає. Позивач працює, має постійний дохід, матеріально забезпечений.

ОСОБА_2 мешкає зі співмешканцем, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Не має постійного доходу, не працевлаштована.

За викладених обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, прохав задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної Державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав у судове засідання представника не направила, надавши до суду письмовий висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач) в зареєстрованому шлюбі не перебували, але мали відносини, які тривали з березня 2009 року по травень 2019 рік. Від наших стосунків маємо двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в свідоцтвах при народження дітей сторони записані батьками, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Фактично стосунки між сторонами були припинені з травня 2019 року, позивач з відповідачкою проживає окремо, діти мешкають з ним. Спорів стосовно міста проживання дітей не було, відповідачка не заперечувала, що діти будуть проживати з позивачем. Весь цей час мати життям дітей не цікавилася, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день діти проживають з позивачем та з його матір`ю в його будинку. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, дітьми і бабусею доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дітей вже майже рік здійснює позивач, батько, ОСОБА_1 , мати участі в цій сфері життя дітей не приймає. Позивач працює, має постійний дохід, матеріально забезпечений.

ОСОБА_2 мешкає зі співмешканцем, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Не має постійного доходу, не працевлаштована.

Всі наведені вище факти свідчать про те, що гр. ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (із змінами), органом опіки та піклування є виконавчі органи сільських рад у тому числі об`єднаних територіальних громад. Основним обов`язком органу опіки та піклування є захист прав, свобод та законних інтересів дітей.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо він якщо вона, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Отже, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого доведено за обставин цієї справи належними та допустимими доказами систематичного, умисного ухилення відповідачки ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які є законною підставою для позбавлення її батьківських прав.

За обставин доведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, умисного незабезпечення належних побутових та соціальних потреб для дітей, забезпечення належного їх розвитку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Також, при ухваленні даного рішення суд враховує висновок Харківської районної державної адміністрації № 01-22/449 від 19.03.20221 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка дійсно самоусунулася від виховання дітей, тривалий час, без поважних причин, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

На підставі викладеного та керуючись постановою пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав (із змінами), Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 157, 163-169, 180 СК України, ст. ст. 12,13, 30, 78-80, 141, 223, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 03 зроблений Покотилівською селищною радою Харківського району Харківської області 12 січня 2010 року (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 від 12.01.2010 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 10 зроблений Виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області 23 травня 2018 року (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 23.05.2018 року).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А.Г. Потетій