Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участю секретаря судових засідань Пазяк С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований 06.09.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано Франківськ), про що складено відповідний актовий запис № 661 (згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Від шлюбу у подружжя народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що спільне сімейне життя між ними не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату довіри та любові, поваги один до одного. У зв`язку з погіршенням відповідачем між сторонами шлюбних відносин не підтримують протягом двох місяців, подружніх почуттів один до одного не мають. Спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбних відносини. Крім того вказує, що спору щодо майна немає. Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки позивач вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечитиме його інтересам та інтересам спільної малолітньої дитини.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку звгвльного позовного провадження, про що повідомлено сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. При цьому 23.08.2022 року подав заяву, у якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. 28.09.2022 року подали до суду заяву про визнання позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України,оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 06.09.2019 року, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано Франківськ), про що складено відповідний актовий запис № 661 (згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Також встановлено, що у шлюбі в подружжя народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що спільне сімейне життя між ними не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату довіри та любові, поваги один до одного. У зв`язку з погіршенням відповідачем між сторонами шлюбних відносин не підтримують протягом двох місяців, подружніх почуттів один до одного не мають. Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки позивач вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечитиме його інтересам та інтересам спільної малолітньої дитини

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, відсутності заперечень на позов з боку сторони відповідача, яка натомість повністю визнала позовні вимоги, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив покращення стосунків немає.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105,110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,76-81, 137, 141, 142, 247,263-265,354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 06.09.2019 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано Франківськ), про що складено відповідний актовий запис № 661.

Учасники судового процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.12.2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо