Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
607/8937/22: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них; про стягнення аліментів.
Надіслано судом: 29.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 29.12.2022
Номер судового провадження: 2/607/2637/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2022 Справа №607/8937/22 Провадження № 2/607/2637/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,

представника позивача адвоката Іщука К.В.,

представника відповідача адвоката Кучмія М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

15.07.2022 ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Іщук К.В., звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.11.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2020 шлюб між сторонами розірваний.

Позивач вказує, що малолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Станом на даний час дитина перебуває на стадії інтенсивного розвитку та потребує великих фінансових затрат на збалансоване харчування, одяг, іграшки та дитячу літературу. Однак відповідач з моменту розірвання шлюбу у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні, хоча працює на посаді лікаря у КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради та отримує заробітну плату.

За таких підстав позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

05.09.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 03.10.2022 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

03.10.2022 судове засідання відкладено на 25.10.2022 у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

25.10.2022 судове засідання відкладено на 22.11.2022 за клопотанням відповідача.

25.10.2022 відповідач ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Кучмій М.Я., подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відзив, в якому позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн щомісячно. Вказав, що не заперечує свого обов`язку щодо утримання спільного з позивачем сина та щомісячно надсилає позивачу грошові перекази, а також купує сину одяг та продукти харчування. Зазначив, що у зв`язку з введеним воєнним станом надав позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон. Однак після перетину кордону жодного контакту з дитиною відповідач не підтримував, оскільки не обізнаний про місце перебування позивача та їх спільної дитини. Позивач заблокувала усі відомі засоби зв`язку, що стало підставою для звернення відповідача з заявою до компетентних органів щодо відшукання дитини. При вирішенні питання щодо розміру аліментів відповідач просив врахувати, що у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області у справі № 603/795/13-ц з ОСОБА_2 на їх утримання стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки усіх доходів платника аліментів. Також просив врахувати, що відповідачу необхідно забезпечити власне проживання, оплачувати комунальні послуги та нести додаткові витрати на утримання дітей.

08.11.2022 представник позивача ОСОБА_6 подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відповідь на відзив, в якій зазначив, що у випадку стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно, загальна сума, яка вираховуватиметься з заробітної плати відповідача, становитиме приблизно 50 відсотків усієї заробітної плати ОСОБА_2 . Відтак відповідач матиме достатньо коштів на забезпечення особистих потреб.

У судовому засіданні 22.11.2022 представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Пояснив, що станом на даний час дитина сторін разом з позивачем проживає за кордоном. Інформацією щодо стану здоров`я дитини та розміру доходів позивача представник не володіє. Вказав, що обов`язок позивача щодо матеріального утримування дитини часткового виконують бабусі та дідусі, які фінансово допомагають позивачеві. Також пояснив, що матеріальне забезпечення дитини станом на даний час задовільне та дитина відвідує за кордоном садочок.

У судовому засіданні 22.11.2022 представник відповідача ОСОБА_7 позов визнав частково з підстав, викладених у відзиві, та не заперечував щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн щомісячно. Пояснив, що відповідач не обізнаний про те, де саме на даний час перебуває позивач разом із спільної дитиною сторін, а також чи забезпечує позивач належне матеріальне утримання дитини. Зазначив, що до лютого 2022 року відповідач добровільно надавав допомогу на утримання сина, однак у зв`язку з виїздом позивача за кордон був позбавлений можливості надавати таку допомогу, оскільки неможливо перевести кошти на картковий рахунок позивача, а про альтернативні способи сплати аліментів відповідач не обізнаний. Також вказав, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я та володіє транспортним засобом. Просив врахувати, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу. У разі стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 4000 грн, такий розмір аліментів буде перевищувати розмір аліментів, які стягують на утримання двох інших дітей, що буде несправедливим по відношенню до інших дітей відповідача.

У судове засідання 22.11.2022 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, однак приймають участь у судовому процесі через своїх представників.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд установив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29.09.2020 (а.с. 4-6).

У даному шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Також ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані на АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Староміського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області № 80 від 12.10.2022 (а.с. 70).

Станом на даний час дитина сторін проживає разом з позивачем за кордоном, що зазначалось у судовому засіданні представником позивача та не спростовано представником відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що домовленості щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку.

Вказане є підставою для стягнення з відповідача аліментів відповідно до рішення суду.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.07.2022 становить 2201 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Так, позивач не підтвердила суду належними та допустимими доказами, що розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 4000 грн щомісячно, оскільки не надала докази, які б підтверджували такий розмір витрат на утримання малолітньої дитини сторін.

Разом з тим суд приймає до уваги, що з квитанцій про перерахування коштів вбачається, що ОСОБА_2 впродовж тривалого періоду часу перераховував ОСОБА_1 кошти на утримання спільної дитини сторін. Зокрема, з дублікатів квитанцій про перерахування коштів № Р24АС9609 від 12.12.2021 (а.с. 59), № Р24АС3134 від 12.01.2022 (а.с. 55), № Р24АС5837 від 10.02.2022 (а.с. 54) вбачається, що ОСОБА_2 перераховував ОСОБА_1 кошти у сумі 3015,08 грн, що свідчить те, що відповідач мав фінансову можливість надавати позивачу кошти на утримання спільної дитини у розмірі 3000 грн щомісячно.

Так само з довідок про доходи КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради № 189-06/02 від 26.08.2022 та № 256-06/02 від 25.10.2022 вбачається, що ОСОБА_2 працевлаштований у КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на посаді лікаря-анестезіолога та за період з січня 2022 року до червня 2022 року загальний розмір його доходів становив 121405,58 грн, а за період з квітня 2022 року до вересня 2022 року - 117479,94 грн (а.с. 68). При цьому також вбачається, що з ОСОБА_2 щомісячно стягувались аліменти у розмірі від 3700 грн до 6700 грн.

Також суд враховує, що відповідач є працездатним, стан його здоров`я є задовільним, а також те, що ОСОБА_2 має у власності транспортний засіб.

За таких обставин, приймаючи до уваги необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку та рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає справедливими та фінансово можливими для відповідача і достатніми для забезпечення належного рівня дитини сторін аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно.

Щодо доводів відповідача про те, що розмір аліментів буде несправедливим по відношенню до інших двох дітей відповідача, на утримання яких також стягуються аліменти, суд зазначає таке.

Так, при визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати наявність у платника аліментів інших дітей. Разом з тим розмір аліментів, який відповідно до рішення суду стягується з платника аліментів на утримання інших дітей не є тим критерієм, який враховується при визначенні розміру та не може ставитись в залежність один від одного, оскільки витрати на утримання дітей в кожному окремому випадку слід визначати з урахуванням конкретних обставин справи.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а також те, що даний позов задоволено частково у сумі 3000 грн, що становить 75 % від заявленої вимоги, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 75 % судового збору у сумі 744,30 грн, а 25 % судового збору у сумі 248,10 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 СК України, ст. 4, 76-82, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 6, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у сумі 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Судовий збір у сумі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Іщук Костянтин Валентинович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: адвокат Кучмій Микола Ярославович, місцезнаходження: вул. За Рудкою, буд. 33, офіс 23, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 28.11.2022.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...