ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5549/22 Справа № 171/1015/21 Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 177/1015/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Остапенко В.О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач: Апостолівська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Хоруженко Н.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 червня 2022 року -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до Апостолівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 , який був членом КСП «Победа».

Згідно рішеня виконкому Михайлівської сільської ради народних депутатів Колективному сільськогосподарському підприємству «Победа» Апостолівського району Дніпропетровської області було видано державний акт на право колективної власності на землю.

Батько позивачів ОСОБА_3 був включений у список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, які мають право на земельний пай під порядковим номером 225. Однак сертифікат на право на земельну частку (пай) не встиг отримати, так як помер в 1996 році.

Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. з письмовою заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , але остання відмовила у видачі свідоцтва, оскільки спадкодавець не отримав документ (сертифікат) на право на земельну частку (пай). Після звернення позивачів до відділу в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про надання інформації (до документів) на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_4 із земель КСП «Побєда», отримали відповідь, що батько був включений до списку громадян які мають право на земельну частку (пай) з земель колективної власності колишнього КСП «Побєда» під номером 225, але не встиг отримати сертифікат так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до інформації із відділу в Апостолівському районі ГУД у Дніпропетровській області розмір земельної частки (паю) по КСП «Побєда» становить 6,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті батька.

На підставі наведеного вище, позивачі просили суд визнати за ними, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 6,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Побєда» Апостолівського району, Дніпропетровської області, яка за життя належала померлому ОСОБА_4 , як члену КСП «Побєда» відповідно до державного акту на право колективної власності на землю, розташованої на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району, в рівних долях.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Зокрема посилаються на те, що судом першої інстанції не враховано, що їх батько ОСОБА_4 , який за життя був членом КСП «Побєда», був включений до списку громадян які мають право на земельну частку (пай) з земель колективної власності колишнього КСП «Побєда» під номером 225, набув право на отримання паю, але не встиг отримати сертифікат так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 як спадкодавець за життя не набув права на земельну частку (пай) в КСП «Побєда», позивачі вважають помилковими.

Відзив на апеляційну скаргу не подався.

Заслухавши суддю-доповідача, позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.09.1988 року (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 26.10.1985 року (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 22.02.1996 року Михайлівською сільською радою Апостолівського району, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 13 (а.с.8).

Відповідно списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, який додавався до колективного державного акту серії І-ДП № 000052 від 12.02.1997 року, ОСОБА_4 значився під 225 номером, а колективному сільськогосподарському підприємству «Победа», Радою народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області було передано у колективну власність 3587,0 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.17-20).

Як вбачається із заяви від 09.05.2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно земельну частку (пай) відповідно до державного акту на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства «Побєда» Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.21-22).

Постановами приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. від 12 липня 2021 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки за кожним, оскільки спадкодавець не отримав документ (сертифікат) на право на земельну частку (пай) (а.с.85,89).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 , як спадкодавець, за життя не набув права на земельну частку (пай) в КСП «Побєда» у зв`язку з чим позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не успадкували право на земельну частку (пай).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, в порядку ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з положеннями ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) в редакції 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Частинами 6, 7 ст. 6 ЗК України, в редакції 1990 року, передбачено, що при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Частина друга статті 23 ЗК України, в редакції 1990 року, визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Вказаний висновок є сталим у судовій практиці і повністю узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02.03.2020 року у справі № 573/813/19-ц, від 13.05.2020 року у справі № 627/66/17, від 20.05.2020 року у справі № 384/642/17, від 02.09.2020 року у справі № 530/311/19, від 22.10.2020 року у справі № 149/2978/18, від 16.12.2020 року у справі № 637/672/19-ц, від 23.12.2020 року у справі № 609/1117/18, від 16.06.2021 року у справі № 137/1642/19, від 03.08.2022 року у справі № 692/566/21.

Отже паюванням земель є визначення розміру земельної частки (паю) виключно у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Як вбачається із матеріалів справи, батько позивачів ОСОБА_4 , за життя був членом КСП «Побєда» та під час реформування аграрного сектору колективного сільськогосподарського товариства і відповідно був включений до списку громадян які мають право на земельну частку (пай) з земель колективної власності колишнього КСП «Побєда» під номером 225, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради народних депутатів за № 69 від 22 листопада 1995 року.

Отже, ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку (пай) площею 6,1 га, як член КСП «Побєда», якому земельна ділянка була передана у колективну власність рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради народних депутатів за № 69 від 22 листопада 1995 року, тобто за його життя, проте в установленому законом порядку не встигнув оформити свої права на неї, оскільки Державний акт про право власності на землю не отримав.

У пункті 11 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Разом із тим, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного суд України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька подавши нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Вказані обставини при судовому розгляді під сумнів сторонами не ставляться.

За таких обставин, оскільки позивачі прийняли спадщину в установлений Законом строк, в тому числі і на земельну ділянку (пай) розміром 6,1 га Михайлівської сільської ради Апостолівського району, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивачів та визнання за ними права власності в порядку спадкування, на 1/2 частку за кожним, земельної ділянки площею 6,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району.

При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 , як спадкодавець, за життя не набув права на земельну частку (пай) в КСП «Побєда» у зв`язку з чим позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не успадкували право на земельну частку (пай), оскільки особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Апостолівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних долях, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай), розміром 6,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Побєда» Апостолівського району, Дніпропетровської області, яка за життя належала померлому ОСОБА_4 , як члену Колективного сільськогосподарського підприємства «Побєда», відповідно до державного акту на право колективної власності на землю, розташованої на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: