РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/11355/19

Провадження № 22-ц/4815/1096/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Рівненський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ляшка Дмитра Володимировича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2022 року (ухвалене у складі судді Бердія М.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про стягнення заборгованості по виплаті лікарняних та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті лікарняних в розмірі 802,00 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 липня 2015 року по 23 червня 2022 року з розрахунку 267,95 грн. за кожний робочий день прострочення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 16 жовтня 2008 року по 14 липня 2015 року він перебував у трудових відносинах з Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, працюючи на посаді провідного інженера з кошторисно-кредитних відносин - касира. 14 липня 2015 року він звільнений з посади провідного інженера з кошторисно-кредитних відносин - касира згідно п.1 ст.36 КЗпП України. На початку 2016 року він дізнався, що при звільненні йому було не доплачено 1456,28 грн. матеріального забезпечення як застрахованій особі (лікарняні). Вказана сума була виплачена йому Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі в серпні 2016 року за рахунок коштів фонду соціального страхування. 12 березня 2019 року він отримав від Управління Держпраці у Рівненській області лист №18.0471259 від 11 березня 2019 року з якого довідався, що на початку 2019 року інспекцією праці проводилося інспекційне відвідування Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, у ході якого, зокрема, було виявлено факт недоплати Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі належних йому, як працівнику та застрахованій особі, сум лікарняних, а саме: матеріального забезпечення за рахунок коштів роботодавця за перші п`ять днів тимчасової непрацездатності за листками непрацездатності: №141639 від 24 лютого 2012 року, №252706 від 13 грудня 2013 року, №099402 від 31 грудня 2013 року, №860185 від 12 серпня 2014 року. Зазначає, що 24 квітня 2019 року звернувся письмово до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з вимогами виплатити належні при звільненні суми та надати довідку про розмір середньоденної заробітної плати та довідку про суму донарахованої заборгованості по виплаті заробітної плати. Проте надіслані ним листи повернулися за закінченням терміну їх зберігання у відділенні Укрпошти. Також, зазначає, що згідно з здійсненим ним розрахунком загальний розмір заборгованості Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі по виплаті на його користь перших 5 днів лікарняних за листами непрацездатності №141639 від 24.02.2012 року, №252706 від 13.12.2013 року, №099402 від 31.12.2013 року, №860185 від 12.08.2014 року становить 802 грн., що обраховується наступним чином. По листку непрацездатності №141639 за період з 07.02.2012 року по 24.02.2012 року за рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 528,26 грн. Тривалість непрацездатності становить 18 днів. За рахунок соцстраху оплачено 13 днів. 528,26 : 13 = 40,63 грн. недоплати за 1 день. 5 перших днів (кошти роботодавця) х 40,63 грн. = 203,15 грн.. По листку непрацездатності №252706 за період з 28.11.2013 року по 13.12.2013 року за рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 499,83 грн. Тривалість непрацездатності 17 днів. За рахунок соцстраху оплачено 12 днів. 499,83 : 12 = 41,65 грн., недоплати за 1 день. 5 перших днів (кошти роботодавця) х 41,65 грн. = 208,25 грн.. По листку непрацездатності №099402 за період з 17.12.13 року по 31.12.2013 року за рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 388,96 грн.. Тривалість непрацездатності становить 15 днів. За рахунок соцстраху оплачено 10 днів. 388,96: 10 = 38,89 грн. недоплата за 1 день. 5 перших днів (кошти роботодавця) х 38,89 грн. = 194,45 грн.. По листку непрацездатності №860185 за період з 07.08.2014 року по 12.08.2014 року за рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 39,23 грн.. Тривалість непрацездатності становить 6 днів. За рахунок соцстраху оплачено 1 день. 39,23 : 1 = 39,23 грн., недоплата за 1 день. 5 перших днів (кошти роботодавця) х 39,23 грн. = 196,15 грн. Всього: 203,15 грн. + 208,25 грн. + 194,45 грн. + 196,15 грн. = 802 грн.. Таким чином вважає, що стягненню підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 липня 2015 року по 23 червня 2022 року. Просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що проведеними перевірками фінансово-господарської діяльності відповідача не встановлено заборгованості по заробітній платі, а тому факт порушення відповідачем порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за перші п`ять днів непрацездатності листами непрацездатності №141639 від 24 лютого 2012 року, №252706 від 13 грудня 2013 року, №099402 від 31 грудня 2013 року, №860185 від 12 серпня 2014 року є не доведеним, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості по виплаті лікарняних у розмірі 802,00 грн.. У зв`язку з відсутністю підстав для стягнення заборгованості по виплаті лікарняних, не підлягає до задоволення й вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 липня 2015 року по 23 червня 2022 року.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Ляшко Д.В. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про недоведеність факту порушення відповідачем порядку обчислення середньої заробітної плати за періоди тимчасової непрацездатності, адже даний факт доводиться актами інспекційного відвідування Управління Держпраці від 05.03.2019 року та від 26.04.2019 року, а також приписом про усунення встановлених в актах порушень. Вважає, що у місцевого суду не було підстав ставити під сумнів обставини, що встановлені цими актами, з огляду на їх чинність. Переконаний, що позовні вимоги підлягають до задоволення, обґрунтованість яких не спростована відповідачем.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16 жовтня 2008 року по 14 липня 2015 року перебував у трудових відносинах з Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі.

14 липня 2015 року ОСОБА_1 звільнений з посади провідного інженера з кошторисно-кредитних відносин - касира за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України.

06.07.2016 року Рівненським обласним відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено планову перевірку та встановлено факт порушення відповідачем порядку обчислення середньої заробітної плати працівників для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, зокрема, факт недоплати ОСОБА_1 1456,28 грн. матеріального забезпечення за 6-й та наступні дні непрацездатності за листами непрацездатності виданими у період 2011-2014 років (42-48). У серпні 2016 року, на виконання виданого за наслідками перевірки припису, відповідач донарахував та виплатив ці кошти ОСОБА_1 ..

05.03.2019 року Управління Держпраці в Рівненській області провело інспекційне відвідування у Рівненському обласному фонді ПІЖБ на селі, за результатами якого встановило порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яке полягало у тому, що здійснюючи розрахунок середньоденної заробітної плати позивача, відповідач не враховував сум матеріальної допомоги та премій працівника, що спричинило виплату йому допомоги за перші 5 днів тимчасової непрацездатності (які виплачуються за рахунок коштів роботодавця) у розмірі меншому ніж передбачений законом. Також з`ясовано, що перерахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 щодо перших п`яти днів непрацездатності, що виплачується за рахунок коштів підприємства не здійснений, відповідні кошти так і не донараховані відповідачем та не виплачені ОСОБА_1 ..

Таким чином, під час інспекційного відвідування контролюючого органу встановлено, що права ОСОБА_1 на належну оплату праці, матеріальне забезпечення на випадок непрацездатності та гарантію здійснення повного розрахунку з працівником в день звільнення були порушені відповідачем.

Про усунення виявлених порушень Управлінням Держпраці було складено відповідний припис, який відповідачем не виконано.

Розмір заборгованості відповідача по виплаті на користь позивача перших 5 днів лікарняних складає: по листку непрацездатності №141639 за період з 07.02.2012 року по 24.02.2012 року - 203.15 грн. (за рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 528,26 грн. Тривалість непрацездатності становить 18 днів. За рахунок соцстраху оплачено 13 днів. 528,26 : 13 = 40,63 грн. недоплати за 1 день. 5 перших днів х 40,63 грн. = 203.15 грн.); по листку непрацездатності №252706 за період з 28.11.2013 року по 13.12.2013 року - 208,25 грн. (За рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 499,83 грн.. Тривалість непрацездатності 17 днів. За рахунок соцстраху оплачено 12 днів. 499,83 : 12 = 41,65 грн. недоплати за 1 день. 5 перших днів(кошти роботодавця) х 41,65 грн. = 208,25 грн.); по листку непрацездатності №099402 за період з 17.12.2013 року по 31.12.2013 року 194,45 грн. (За рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 388,96 грн. Тривалість непрацездатності становить 15 днів. За рахунок соцстраху оплачено 10 днів. 388,96: 10 = 38,89 грн. недоплата за 1 день. 5 перших днів(кошти роботодавця) х 38,89 грн. = 194,45 грн.); по листку непрацездатності №860185 за період з 07.08.2014 року по 12.08.2014 року - 196.15 грн. (За рахунок коштів соцстраху встановлена недоплата в сумі 39,23 грн. Тривалість непрацездатності становить 6 днів. За рахунок соцстраху оплачено 1 день 39,23 : 1 = 39,23 грн. недоплата за 1 день. 5 перших днів(кошти роботодавця) х 39,23 грн. = 196.15 грн). Всього: 203,15 грн. + 208,25 грн. + 194,45 грн. + 196,15 грн. = 802 грн..

Згідно з випискою Головного управління пенсійного фонду України в Рівненської області від 06.05.2019 року заробітна плата позивача у травні 2015 року складала 3514,79 грн., у червні 2015 року 6667,58 грн..

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає: 3514,79 грн. + 6667,58 грн. : 38 (кількість робочих днів в травні та червні 2015р.) = 267,95 грн..

Норми ст. 47 КЗпП України вказують про обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно до частини 2статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»(який діяв на час звільнення позивача) допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

За змістом статтею 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці`визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Між тим, встановлений ст. 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Так, працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах. Водночас у таких відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Тобто, якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тому цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним.

За таких обставин невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Враховуючи наведене та вирішуючи питання щодо можливості зменшення судом розміру відшкодування, визначеного відповідно до ст. 117 КЗпП України, до уваги необхідно брати таке.

Відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому ст. 117 КЗпП України.

Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

Через це, звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

Наведене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), де касаційний суд, зокрема, зазначив, що зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 802 грн. заборгованості по виплаті лікарняних за рахунок коштів роботодавця (перших 5 днів), а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 15.07.2015 року по дату цієї постанови, який складає 488 204,90 грн..

Разом з цим, з огляду на очевидну неспівмірність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зі встановленим розміром заборгованості по виплаті лікарняних, характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, колегія суддів вважає справедливим та пропорційним визначити розмір відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 30 000 грн..

При цьому, колегія суддів зауважує, що виплати за листками непрацездатності віднесені до структури заробітної плати, а тому на такі відносини не поширюються строки на звернення до суду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції покладаються на відповідача (ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ляшка Дмитра Володимировича задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2022 року скасувати.

Стягнути з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь ОСОБА_1 802 грн. заборгованості по виплаті лікарняних, а також 30 000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 15.07.2015 року по дату цієї постанови (без утримання податків і зборів).

Стягнути з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь ОСОБА_1 2617,85 грн. судового збору за розгляд справи місцевим судом та 3926,78 грн. судового збору за апеляційне провадження справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2022 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.