"21" листопада 2022 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Губської Я.В.,
за участю секретаря судового засідання - Мордухович К.Г.,
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 04.07.2020 року приблизно о 16 год. 30 хв. у м. Харкові, по вул. Сумській, 81б, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_1 (далі - Відповідач), та автомобіля «PEUGEOT», державний номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «PEUGEOT», державний номерний знак « НОМЕР_3 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.07.2020 вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій пошкодженого автомобіля «PEUGEOT», державний номерний знак « НОМЕР_3 », ОСОБА_2 - 09.07.2020 року повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - Позивач, МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернулася до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 02.09.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «PEUGEOT», державний номерний знак « НОМЕР_3 », склала: 45 671 (сорок п`ять тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 58 коп. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 42 373 (сорок дві тисячі триста сімдесят три) грн. 51 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1904391 від 11.09.2020 року. Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 497 (одна тисяча чотириста дев`яносто сім) грн. 08 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2543257 від 21.10.2020 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 43 870 (сорок три тисячі вісімсот сімдесят) грн. 59 коп. Вказали, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. Зазначена шкода відповідачем не відшкодована. Після відшкодування власнику матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача та оплати послуг з урегулювання, позивач отримав право регресної вимоги до відповідача.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2021 позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплат, призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Представник позивача МТСБ України у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.07.2020 року, 04.07.2020 року приблизно о 16 год. 30 хв. у м. Харкові, по вул. Сумській, 81б, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «PEUGEOT», державний номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «PEUGEOT», державний номерний знак « НОМЕР_3 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.
Вказаною постановою Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави. Зазначена постанова набрала законної сили.
Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України.
Крім того, судом встановлено, що автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про ОСЦПВ» ОСОБА_2 подала позивачу повідомлення про ДТП.
Також, ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подала заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем.
Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно Наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України, а також платіжного доручення № 1904391 від 11.09.2020 ОСОБА_2 відшкодовано майнову шкоду в сумі 42 373,51 грн.
Розмір шкоди, відшкодований власнику автомобіля підтверджується наступними доказами.
Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.07.2020 року встановлено вину відповідача ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.
Розмір регламентної виплати, розрахованої спеціалістами МТСБУ на підставі Звіту від 02.09.2020 року склав 45 671,58 грн.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Судом встановлено, що потерпіла особа понесла витрати з проведення дослідження КТЗ та збору документів з метою встановлення вартості матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю в розмірі 1497,08 грн.
Розмір понесених витрат підтверджується долученою до матеріалів справи копією платіжного доручення.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача і цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 2270,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: