Справа № 450/2018/18 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/639/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О.

В обгрунтування скарги покликається на те, що 22 січня 2022 року засобами поштового зв`язку вона отримала постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. про арешт коштів боржника від 20 грудня 2021 року в межах виконавчого провадження № 67951233 з виконання виконавчого листа №450/2018/18, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області 25 червня 2021 року, про стягнення судового збору з ОСОБА_1 . Стверджує, що державним виконавцем не виконано належним чином вимоги норм Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі безпідставно застосовано ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого неправомірно накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з врахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 799,40 грн. Зазначає, що під час здійснення виконавчих дій державний виконавець допустив зловживання процесуальними правами, що призвело до порушення її прав. Вважає, що у державного виконавця не було підстав для відкриття вищезазначеного виконавчого провадження, оскільки у виконавчому листі зазначено, що такий може бути пред`явлено до виконання до 14 серпня 2021 року, однак виконавчий лист №450/2018/18, виданий Пустомитівським районним судом Львівської області 25 червня 2021 року з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З наведених підстав просить:

-визнати дії та бездіяльність Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо неналежного виконання Закону неправомірними;

-скасувати постанови про арешт коштів боржника від 20 грудня 2021 року;

-зобов`язати державного виконавця усунути порушення в спосіб поновлення права боржника на доступ до правосуддя.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, однак суд першої інстанції не здійснив належного контролю за виконанням судового рішення з врахуванням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначає, що суд не виконав свого обов`язку щодо встановлення обгрунтованості її скарги на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О., не допустивши в такий спосіб поновлення її порушеного права. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та змінити рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що покликання скаржника на порушення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є помилковим та не відповідає обставинам справи, а оскільки з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем виноситься постанова про арешт коштів боржника в розмірі суми стягнення з врахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для визнання їх неправомірними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 1291 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Пустомитівського РЕМ вартість спожитої електроенергії в сумі 15025.65 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Пустомитівського РЕМ суму сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2019 року визнано нечинним.

Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Пустомитівського РЕМ до ОСОБА_1 про відшкодування вартості спожитої електроенергії закрито за відсутністю предмета спору.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

Попереджено ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0.3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору відстроченого до ухвалення судового рішення у справі.

Повторно попереджено ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0.3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На виконання ухвали суду Пустомитівським районним судом Львівської області 25 червня 2021 року видано виконавчий лист № 450/2018/18 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Постановою державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. від 20 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67951233 з виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. від 20 грудня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 300 грн.

Постановою державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. від 20 грудня 2021 року в межах виконавчого провадження № 67951233 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з врахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів в розмірі 799.40 грн.

01 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О., зі змісту якої вбачається, що однією із вимог скарги ОСОБА_1 є визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця.

Аналізуючи зміст скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що така обґрунтована неправомірністю винесення державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. постанови від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника, а вимога скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця скаржником взагалі не обґрунтована, неконкретизована, не містить обґрунтувань неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця та в чому полягали неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що неправомірність дій та бездіяльності державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О., які вона просить визнати неправомірними, полягає саме і виключно у незаконності винесення державним виконавцем постанови від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника, яку просить скасувати, що є окремою вимогою її скарги на дії та бездіяльність державного виконавця.

Про інші дії та бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О., які ОСОБА_1 просить визнати неправомірними, скарга не містить, а також скаржник не вказав на такі у своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції, стверджуючи в суді апеляційної інстанції про те, що неправомірність дій та бездіяльності державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. є винесення нею постанови від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника, яку просить суд скасувати.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. щодо винесення нею постанови від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника, яку просить скасувати.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту а частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року у справі №501/3532/18 (провадження №61-14723св19), від 03 лютого 2021 року у справі №2-1441/10 (провадження).

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

При цьому строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком. Тому, навіть у випадку безпідставності скарги, вона могла бути розглянута по суті лише після вирішення питання щодо поновлення цього строку, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. 01 лютого 2022 року, постанова державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О., винесення якої скаржник вважає неправомірним, що на її думку свідчить про неправомірність дій та бездіяльності державного виконавця і яку скаржник просить скасувати, винесена державним виконавцем 20 грудня 2021 року.

Тобто, скарга ОСОБА_1 подана нею до суду поза межами десятиденного строку, передбаченого ст. 449 ЦПК України на подання скарги, що беззаперечно свідчить про пропуск ОСОБА_1 передбаченого законом строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Також матеріалами справи безспірно підтверджується і встановлено судом, що із заявою про поновлення судом строку для подання скарги із зазначенням поважності причин його пропуску, ОСОБА_1 до суду не зверталася.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 покликається на те, що вона отримала постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника 22 січня 2022 року засобами поштового зв`язку, однак, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини, отримання нею саме 22 січня 2022 року оскаржуваної нею постанови державного виконавця від 20 грудня 2021 року про арешт коштів боржника.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 дізналася про порушення її прав саме 22 січня 2022 року, про що вона зазначає в поданій нею скарзі на дії та бездіяльність державного виконавця, скарга подана з пропуском передбаченого п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденного строку на подання скарги, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, то за відсутності клопотання про поновлення такого, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. не підписана скаржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 183 ЦПК України).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Фенич Б.О. у виконавчому провадженні № 67951233 з пропуском строку, передбаченого ст. 449 ЦПК України, то за відсутності клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою із зазначенням поважних причин пропуску такого та наданням доказів на їх підтвердження, скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 4 ст. 374, ст.ст. 376, 381,384, 448, 449 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року скасувати, скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13.10.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк