ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4275/22 Справа № 191/663/22 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Деркач Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що зважаючи на вчинення злочинною організацією проти нього шахрайських дій було розпочато кримінальне провадження №0000981( досудове розслідування) за ст.190 КК України відповідні відомості внесені до ЄРДР 20.05.2015 року. Стосовно завданих йому грошових збитків, позивач має доказ у вигляді чеку на суму 2500 грн. Згідно ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду від 26.07.2016 року є юридичне підтвердження факту незаконної бездіяльності слідчого Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Альміз-Макарової О.Г.

Позивач зазначає, що саме вона винна у тому, що він до сьогодні не отримав належного відшкодування шкоди, на яке має беззаперечне право. Таким чином, відповідач Держава Україна явно порушує Конвенцію з прав людини, що є ганебним і недопустимим у розумінні практики Європейською Суду з прав людини.

У зв`язку з цим просить стягнути з державного бюджету України на його користь грошові кошти в сумі 2500 грн., як відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, зокрема як наслідок бездіяльності слідчого поліції.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2022 року було відмовлено у відкритті провадження за даним позовом на підставі п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, оскільки апелянт вважає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у березніі 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Деніпропетровської області з вищезазначеним позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження по даній справі, суд виходив з того, що є рішення, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому суд прийшов до висновку, що у відкритті провадження у справі № 191/663/22, слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Так, судом встановлено, що в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 191/3030/17 (провадження №2/191/1413/17) за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування. Зі змісту рішення вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому посилався на те, що зважаючи на вчинення злочинною організацією проти нього шахрайських дій було розпочато кримінальне провадження №0000981 ( досудове розслідування) за ст.190 КК України відповідні відомості внесені до ЄРДР 20.05.2015 року. Стосовно завданих йому грошових збитків, позивач має доказ у вигляді чеку на суму 2500 грн. Згідно ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду від 26.07.2016 року є юридичне підтвердження факту незаконної бездіяльності слідчого Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Альміз-Макарової О.Г.. Позивач зазначає, що саме вона винна у тому, що він до сьогодні не отримав належного відшкодування шкоди, на яке має беззаперечне право. Таким чином, відповідач Держава Україна явно порушує Конвенцію з прав людини, що є ганебним і недопустимим у розумінні практики Європейською Суду з прав людини.

У зв`язку з цим просив стягнути з державного бюджету України на його користь грошові кошти в сумі 2500 грн., як відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, зокрема як наслідок бездіяльності слідчого поліції.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Держави України в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2500 грн., а також судовий збір в розмірі 640 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, скасовано та в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вже звертався до суду із аналогічним позовом та з цього приводу є рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі оскільки вже є таке, що набрало законної сили рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції дотримався вимог матеріального та процесуального закону, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2022 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

Н.М. Деркач