Справа № 369/9761/22
Провадження №2/369/5289/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 369/9761/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/9761/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.

06.10.2022 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду зареєструвала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі поточні банківські рахунки, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми заявлених позовних вимог та накласти арешт на транспортний засіб автомобіль Infinity, Q50, 2018 року випуску, зареєстрований 16.10.2018 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 369/9761/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено договір про сплату аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_3 . З моменту укладення договору ОСОБА_2 аліменти сплачує не у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 397848,83 грн.

Позивачу відомо, що відповідач має кошти на особистих рахунках проте реквізити на які саме рахунки потрібно накласти арешт, суду не надає, крім того заявниця просить накласти арешт на автомобіль Infinity, Q50, 2018 року випуску, який перебуває у власності відповідача.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи заяви суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки, банківську скриньку боржника чинним законодавством непередбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18).

Банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (пункт 9 частина перша статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).

Враховуючи викладене, суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову, є не співмірним із заявленими вимогами, оскільки предметом позову є стягнення 397848,83 грн. заборгованості по сплаті аліментів, а вартість автомобіля на який позивач просить накласти арешт є значно вищою.

Крім того, прохання заявника про накладення арешту на рахунки відповідача, в межах суми заборгованості по сплаті аліментів, не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано відомостей про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149-153, 258-261-210 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 369/9761/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Янченко