"26" серпня 2022 р. Справа № 363/2488/22
УХВАЛА

26 серпня 2022 року суддя Вишгородський районний суд Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Вишгородська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

представник позивачки звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 27.08.2016 року Семенюті Є.П. державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №1-405 та визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , як спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_4 , яка разом з дітьми постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті матері до нотаріальної контори для оформлення спадщини звернувся ОСОБА_3 , який запевнив позивачку, що їй до нотаріальної контори звертатися не потрібно, оскільки достатньо його заяви, щоб разом отримати спадщину померлої матері. В липні 2022 року позивачка звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини на спірну квартиру, однак виявилося, що відповідач ще 19 серпня 2016 року звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою до про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, яке йому видано нотаріусом 27 серпня 2016 року.

В поданій заяві про забезпечення позову представник позивачки просить накласти арешт на належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_3 вчиняти дії щодо виселення та зняття з реєстраційного обліку позивачки та інших співмешканців, що зареєстровані в ній та щодо вселення та реєстрації до спірної квартири інших осіб, посилаючись на можливість відчуження вказаного нерухомого майна відповідачем або зняття позивачки та інших мешканців з реєстраційного обліку та/або реєстрації без дозволу співвласника інших осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №174686892 від 22 липня 2019 року, 27 серпня 2016 року за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 27 серпня 2016 року Вишгородською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, доводи та обґрунтування позову, подані докази та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом арешту майна відповідача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вказані заходи є співмірними із заявленими позовними вимогами, й суд з метою виконання вимог ст. 149 ЦПК України може вжити заходи для такого, оскільки їх не застосування в разі вчинення такого правочину може істотно ускладнити й унеможливити виконання можливого рішення суду, і такий захід є необхідним для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивачки на час розгляду справи в суді.

При цьому, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України також не встановлено.

Матеріали справи не містять дані про можливе заподіяння збитків при застосуванні заходів забезпечення позову, а тому підстав для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено.

Що стосується вимоги заяви про заборону ОСОБА_3 вчиняти дії щодо виселення та зняття з реєстраційного обліку позивачки та інших співмешканців та щодо вселення та реєстрації до спірної квартири інших осіб, то такий вид забезпечення позову, з огляду на зміст позовних вимог щодо оскарження прав власності на квартиру, не є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду у разі задоволення позову та меті виконання можливого рішення суду не слугує.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила.

Таким чином вказана заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

В задоволені решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк пред`явлення до виконання до 26 серпня 2025 року.

Суддя