25.07.2022 Єдиний унікальний номер 205/7486/19
Провадження № 2/205/97/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі зі спільної часткової власності частини домоволодіння та про виділ в натурі зі спільної часткової власності частини приватизованої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просила поділити в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши в натурі ОСОБА_1 в житловому будинку А-1 квартиру 1 з приміщеннями 1-1 кухня площею 11,2 кв.м., 1-2 житлова площею 9,7 кв.м., 1-3 житлова площею 9,4 кв.м., а'-1 прибудова площею забудови 9,2 кв.м., а ганок з козирком 1,2 кв.м., Б вбиральня 1 кв.м., б ганок 04, кв.м., В сарай 17,3 кв.м., в ганок 1,6 кв.м., під В погріб 14,1 кв.м., Е душ 4,7 кв.м. та Ѕ частину споруди замощення № 1-11, І, ІІ; визнати за ОСОБА_1 право власності за цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; виділити в натурі ОСОБА_1 Ѕ частину земельної ділянки кадастровий № :08:658:0019 загальною площею 0,0623 га за адресою: домоволодіння у АДРЕСА_1 , відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи та визнати право власності на визначену експертизою частину даної земельної ділянки.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві сумісної часткової власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Ѕ частина домоволодіння позивача належить на підставі договору дарування від 22 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Черняком М.О., реєстр № 835. Відповідачу його Ѕ частина спільного будинку належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Гуніною І.О., реєстр № 545. Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 24 липня 2019 року № 321/47 позивачу та відповідачу в порядку приватизації передана земельна ділянка у спільну сумісну власність для обслуговування житлового будинку, кадастровий № :08:658:0019 загальною площею 0,0623 га.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року призначено у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2020 року відновлено провадження у справі.

17 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про виділ в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частини домоволодіння та про виділ в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частини приватизованої земельної ділянки, в якому просив виділити йому в натурі в житловому будинку А-1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у житловому будинку літ. А-1 квартиру АДРЕСА_2 з приміщеннями, а саме: 2-1 кухня площею 6,9 кв.м.; 2-2 передпокій площею 9,2 кв.м.; 2-3 житлова площею 9,7 кв.м.; всього по квартирі № 2 загальної площі 25,8 кв.м., житлової 9,7 кв.м., допоміжної площі 16,1 кв.м.; Г сарай площею 13,9 кв.м., Д сарай площею 7,4 кв.м., д ганок площею 0,7 кв.м., Ж сарай площею 6,8 кв.м., И вбиральня площею 1 кв.м., М душ площею 1,4 кв.м., Н вбиральня площею 1 кв.м., та визнати за ним право власності на цю частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; виділити позивачу в натурі Ѕ частину земельної ділянки кадастровий № :08:658:0019, загальною площею 0,0623 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи, та визнати за нею право власності на визначену експертизою Ѕ частину даної земельної ділянки.

Позов мотивований тим, що Ѕ частина домоволодіння АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Гуніною І.О., реєстр № 545. Ѕ частина вказаного домоволодіння належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22 липня 2010 року, приватним нотаріусом ДМНО Черняком М.О., реєстр № 835. Позивачу та відповідачу рішенням Дніпровської міської ради від 24 липня 2019 року № 321/47 в порядку приватизації передана земельна ділянка у спільну сумісну власність для обслуговування житлового будинку, кадастровий № :08:658:0019 загальною площею 0,0623 га.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року об`єднано цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі зі спільної часткової власності Ѕ частини домоволодіння, та про виділ в натурі зі спільної сумісної власності Ѕ частини приватизованої земельної ділянки (справа № 205/1175/20/2/205/1315/21) та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки (справа № 205/7486/19/2/205/1312/21) в одне провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Позивач ОСОБА_1 письмово просила поділити будинок та земельну ділянку по 3 варіанту судової експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 письмово просив поділити будинок та земельну ділянку по 3 варіанту судової експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування частки житлового будинку від 22 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черняком М.О. за реєстровим № 835, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР 24 серпня 2010 року ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 608 кв.м. На земельній ділянці в цілому розташовані: А-1 житловий будинок, житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 53,2 кв.м., Б вбиральня, В, Г сарай, Д сарай, Е душ, Ж сарай, И убиральня, Л стіни душа, 1-9, І споруди (а.с. 71-72, том 1).

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гуніною І.О. за реєстровим № 91, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 червня 2017 року, є власником Ѕ частини вищезазначеного домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 житловою площею 19,2 кв.м., загальною площею 53,2 кв.м., вбиральні літ. Б, И, сараїв літ. В, Г, Д, Ж, душу літ. Е, стін душа літ. Л, № 1-9, І огорожі, споруди, мостіння (а.с. 27-28, том 1).

Рішенням Дніпровської міської ради від 24 липня 2019 року № 321/47 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку приватизації передана земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :08:658:0019, загальною площею 0,0623 га (а.с. 74, том 1).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289св18 та продубльований в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2021 у справі № 279/4966/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом.

На підставі п. (в) ч. 2 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (частина четверта статті 120 ЗК України).

Відповідно до висновку експерта № 964/965/966/967-21 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 19 жовтня 2020 року, надано три варіанти поділу будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-74, том 2).

В ході судового розгляду справи сторони дійшли згоди щодо виділу житлового будинку та земельної ділянки за варіантом № 3 вказаної експертизи.

Згідно варіанту № 3 висновку експертизи № 964/965/966/967-21 від 19 жовтня 2020 року, І співвласнику Ѕ частини ОСОБА_1 виділяється частина домоволодіння, яка на додатку зафарбована жовтим кольором. Виділяються наступні приміщення:

В житловому будинку літ. А-1, квартира АДРЕСА_3 : прим. 1-2 (9,7 кв.м.) житлова; прим. 1-3 (9,4 кв.м.) житлова; всього по квартирі АДРЕСА_3 19,1 кв.м.

В прибудові літ. а-1 виділяються наступні приміщення: прим. 1-1 (4,2 кв.м.) кухня; літ. а1-1 прибудова.

Крім того, виділяються наступні будівлі і споруди: літ. Б вбиральня; літ. б ганок; літ. В сарай; літ. під В погріб; літ. в ганок; літ. Е літній душ; № 1 огорожі; № 3 хвіртка металева; № 4 огорожі з металу; № 5 яма вигрібна; № 6 огорожі; № 12 огорожі; ІІ мостіння.

Разом: 186 290,00 грн.

Вартість житлового будинку разом з дворовими будівлями та спорудами складає 186 290,00 грн., що на 12 871,00 грн. більше ідеальної частки. Сума 12 871,00 грн. може бути покладена судом як грошова компенсація на користь ІІ-го співвласника.

ІІ співвласнику Ѕ частини ОСОБА_2 , виділяється частина домоволодіння, яка на додатку зафарбована зеленим кольором. Виділяються наступні приміщення:

В житловому будинку літ. А-1, квартира АДРЕСА_2 : прим. 2-2 (9,2 кв.м.) передпокій; прим. 2-3 (9,7 кв.м.) житлова. Всього по квартирі АДРЕСА_2 18,9 кв.м.

В прибудові літ. а-1 виділяються наступні приміщення: прим. 1-1 (6,9 кв.м.) кухня.

Крім того, ІІ співвласнику виділяються наступні будівлі і споруди: літ. а ганок, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. д ганок, літ. Ж сарай, літ. И вбиральня, літ. М літній душ, літ. Н вбиральня, № 2 хвіртка металева, № 7 сходи бетонні, № 8 огорожі, № 9 огорожі, № 10 колонка водозабірна, № 11 огорожі, № 13 огорожі, І мостіння.

Разом: 160 548,00 грн.

Вартість житлового будинку разом з дворовими будівлями та спорудами складає 160 548,00 грн., що на 12 871,00 грн. менше ідеальної частки.

По третьому варіанту частки прийняли наступний вигляд: 1-й співвласник ОСОБА_1 Ѕ частка: 54/100; 2-й співвласник ОСОБА_2 Ѕ частка: 46/100.

Також по варіанту № 3 висновку експерта № 964/965/966/967-21 від 19 жовтня 2020 року, запропоновано розділ земельної ділянки.

При цьому, загальна площа земельної ділянки, яка підлягає розподілу складає S = 623 кв.м., 54/100 (1/2) від загальної площі земельної ділянки складає S = 336,42 кв.м., 46/100 (1/2) від загальної площі земельної ділянки складає S = 286,58 кв.м.

В користування І-му співвласнику ( ОСОБА_1 Ѕ частина) виділяється ділянка площею S = 336,42 кв.м.

В користування ІІ-му співвласнику ( ОСОБА_2 Ѕ частина) виділяється ділянка площею S = 286,58 кв.м.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 364 ЦК України, компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Сторони не заперечували проти сплати грошової компенсації за зменшення розміру частки ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, оцінивши надані та здобуті докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , обравши варіант поділу, більш наближений до рівності часток співвласників.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 89, 120 ЗК України, ст. ст. 183, 316-317, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 77, 81, 141, 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) про поділ домоволодіння та земельної ділянки задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про виділ в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частини домоволодіння та про виділ в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частини приватизованої земельної ділянки задовольнити.

Поділити в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 виділити в натурі квартиру АДРЕСА_5 , а саме:

в житловому будинку літ. А-1:

прим. 1-2 (9,7 кв.м.) житлова;

прим. 1-3 (9,4 кв.м.) житлова;

всього по квартирі АДРЕСА_3 19,1 кв.м.

в прибудові літ. а-1 виділяються наступні приміщення:

прим. 1-1 (4,2 кв.м.) кухня;

літ. а1-1 прибудова;

а також наступні будівлі і споруди:

літ. Б вбиральня;

літ. б ганок;

літ. В сарай;

літ. під В погріб;

літ. в ганок;

літ. Е літній душ;

№ 1 огорожі;

№ 3 хвіртка металева;

№ 4 огорожі з металу;

№ 5 яма вигрібна;

№ 6 огорожі;

№ 12 огорожі;

ІІ мостіння.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 12 871,00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят одна гривня).

ОСОБА_2 виділити в натурі квартиру АДРЕСА_6 , а саме:

в житловому будинку літ. А-1:

прим. 2-2 (9,2 кв.м.) передпокій;

прим. 2-3 (9,7 кв.м.) житлова;

всього по квартирі АДРЕСА_2 18,9 кв.м.;

в прибудові літ. а-1 виділяються наступні приміщення:

прим. 1-1 (6,9 кв.м.) кухня;

а також наступні будівлі і споруди:

літ. а ганок,

літ. Г сарай,

літ. Д сарай,

літ. д ганок,

літ. Ж сарай,

літ. И вбиральня,

літ. М літній душ,

літ. Н вбиральня,

№ 2 хвіртка металева,

№ 7 сходи бетонні,

№ 8 огорожі,

№ 9 огорожі,

№ 10 колонка водозабірна,

№ 11 огорожі,

№ 13 огорожі,

І мостіння.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодінняза адресою: АДРЕСА_1 і визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на виділене майно у відповідних частинах домоволодінняза адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 336,42 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 286,58 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03 серпня 2022 року.

Суддя Н.В. Басова