Номер провадження: 22-ц/813/1825/22
Справа № 510/29/19
Головуючий у першій інстанції Бошков І.Д.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Колеснікова Г.Я., Комлевої О.С.,

Секретаря судового засідання Дерезюк В.В.

Відповідача ОСОБА_1

Представника відповідача адвоката Урум А.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїї апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

- про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИВ:

ПРОЦЕДУРА:

В січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Вимоги обгрунтовувала тим, що зі слів знайомої ОСОБА_3 їх стало відомо, що у вересні 2018 року відповідач сповістив їй, що на початку 2018 року, прийшов до неї в гості, побачивши її у пригніченому стані, у зв`язку із сваркою з чоловіком, запропонував її втішити шляхом вступу з ним у статевий зв`язок, нащо вона погодилась.

Посилається на те, що вказана інформація, поширена відповідачем, є недостовірною, негативною, такою, що принижує її честь, гідність, ганьбить її честь та гідність в очах її сім`ї та знайомих.

22.02.2019 року до районного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив,що не підтримує із позивачкою стосунки, до неї в гості не приходив, втішати не пропонував. Вважає, що обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Причиною звернення ОСОБА_2 до нього з цим позовом пояснює це тим, що в провадженні Ренійського районного суду Одеської області знаходяться декілька цивільних справ за позовами його колишньої дружини ОСОБА_4 , яка після їх розлучення, намагається позбавити його спільно нажитого майна та батьківських прав.

Короткий зміст оскаржуваного рішення

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_2 , а саме, що між позивачем та позивачем, нібито, існували статеві стосунки.

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати визнану судом недостовірною інформацію шляхом повідомлення ОСОБА_3 про відсутність статевих відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 795 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщена належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН

Вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним, необгрунтованим, безпідставним, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи. Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення підлягає скасуванню.

Зазначає про відсутність належних достовірних та допустимих доказів на підтвердження інформації про наявність у нього статевих стосунків з позивачкою, оскільки не зазначена точна дата, а свідок ОСОБА_3 таким чином хотіла помститись, так як він відмовив їй в проживанні з нею.

Посилається на те, що він ніколи не пропонував ОСОБА_5 її втішити, шляхом вступу з нею у статевий зв`язок.

Стверджує, що він ніколи не зустрічав в маршрутному автобусі ОСОБА_3 , так як не користується послугами міського громадського транспорту. Розмов з ОСОБА_3 про взаємини з позивачкою у нього ніколи не було.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційної інстанції не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Позивач зазначила, що відповідач є її сусідом.

Позивачка ОСОБА_6 зазначила, що у вересні 2018 р. відповідач почав поширювати недостовірну інформацію, яка принижує її честі та гідність. Зокрема зазначила, що відповідач, зустрівши в маршрутному автобусі їх спільну знайому ОСОБА_3 , розповів їй, що на початку 2018 р., відповідач прийшов до позивачки в гості, побачив її у пригніченому стані, у зв`язку із сваркою з чоловіком, та запропонував її втішити шляхом вступу у статевий зв`язок, на що позивач, нібито, погодилась. Позивачка мотивує свій позов тим, що вказана інформація, поширена відповідачем відносно неї, є недостовірною, негативною, такою, що принижує її честь, гідність, а також порушує її право на недоторканність ділової репутації. Також, ганьбить її честь та гідність в очах сім`ї позивача (в першу чергу чоловіка), колег по роботі та знайомих.

Зазначила, що жодних статевих стосунків між ними немає та не могло бути. Вона є заміжньою жінкою, кохає свого чоловіка, не зраджує йому, а тому відповідач не мав права поширювати недостовірну та явно негативну інформацію про неї.

Позивачка працює в навчальному закладі, її знають батьки дітей, колеги, вихователі. Вказана інформація впливає на її ділову репутацію. Тому вважає, що поширена недостовірна інформація дискредитує її як працівника педагогічного закладу, завдає шкоди її діловій репутації та порушує її права на повагу до честі, гідності, а тому просила визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію інформацію, яка поширена ОСОБА_1 , а саме: що між ними, нібито, існували статеві стосунки, а також зобов`язати ОСОБА_1 спростувати визнану судом недостовірною інформацію шляхом повідомлення ОСОБА_3 про відсутність статевих відносин між позивачкою - ОСОБА_2 та відповідачем - ОСОБА_1 .

В суді першої інстанції допитана, в якості свідка, ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона знайома із відповідачем з 2005 р., працювали разом на винному заводі, а у 2015 р. вони почали спілкуватися більш тісніше. На теперішній час вона із відповідачем не перебувають в будь-яких відносинах.

Свідок ОСОБА_3 , в суді першої інстанції, зазначила, що ОСОБА_2 знає із дитячого садочку, вона там працювала, її дитини відвідувала цей садок. Вона неодноразово чула від відповідача, неприємні відгуки на адресу ОСОБА_7 та її чоловіка. Крім того додала, що відповідач їй розповів про те, що у нього з ОСОБА_2 були інтимні відносини, та не тільки з нею однією. Відповідач розповів їй, що вдома у позивачки, ОСОБА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_7 , розпивали спиртні напої, доки її чоловік не уснув, після чого в них виник інтимний зв`язок. В вересні місяці 2018 р., ОСОБА_3 їхала у маршрутці до матері, яка проживає поруч із позивачкою, та вона приєдналася до ОСОБА_2 та тихенько спитала про інтимні відносини між нею та ОСОБА_1 , на що та відповіла запереченням.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інформація поирена відповідачем є недостовірною та не відповідає дійсності та такою, що ганьбить її честь та ділову репутацію.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Разом із тим, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Так, зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

У відповідності до положень ст.201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Розглядаючи справи, предметом позову в яких є спростування недостовірної інформації, суди повинні враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2019 року (справа №904/4494/18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

При цьому, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

У відповідності до рекомендацій, викладених в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Пунктом 3 постанови передбачено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема, права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У зв`язку з цим, суди повинні брати до уваги, що відповідно до ст.275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений г.3, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст.277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (ст.278ЦК) тощо.

Згідно з ч.ч.5,6 п.15 вищезазначеної постанови, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Статтею 270 ЦК України передбачено, що відповідно до Конституції України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Частина 3 ст. 277 ЦК України передбачає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до ч.4 ст.277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, та у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Частина 1 ст.299 ЦК України закріплює особисте немайнове право фізичної особи на недоторканість ділової репутації.

Особистість даного права полягає насамперед у особливості блага, яке складає його об`єкт.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Враховуючи те, що відповідач не спростував поширену ним інформацію ОСОБА_3 про наявність у нього статевих стосунків з ОСОБА_2 , яка в очах оточуючих порушує її честь, гідність, ділову репутацію, районний суд дійшов правильного висновку щодо задоволення позову.

Посилання ОСОБА_1 на те, що позов пред`явлений з метою позбавити його майна, виходять за межі предмету доказування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Ренійського районного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Ренійського районного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текс постанови складено 10.08.2022 року.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: Г.Я.Колесніков

О.С.Комлева