Справа № 296/6092/22
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2022 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Рожкової О.С..

за участю секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

представника скаржника Опанасюка С.П.

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, зобов`язання зняти арешт, заінтересовані особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби у міста Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), стягувач: Публічне акціонерне товариство "Дельта банк",

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СКАРГИ

1.1. 19.09.2022 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав через систему «Електронний суд» до Корольовського районного суду м.Житомира скаргу, в якій просив:

(1) поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги;

(2) зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_3 : реєстраційний номер обтяження №10817276 від 10.02.2011. зареєстроване на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Рудюка А.13. №б/н від 10.02.2011, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно.

1.2. Подана скарга обґрунтовувалась тим, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6-2321/10 від 25.01.2011 року, виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованості у розмірі 2772,84 грн. При відкритті вказаного провадження було накладено арешт на все майно боржника.

1.3. Посилаючись на те, що 27.06.2014 виконавче провадження було закінчено та станом на 28.07.2022 року жодні виконавчі документи відносно ОСОБА_3 на виконанні у Корольовському ВДВС у м. Житомирі не перебувають. Станом на дату звернення до суду ОСОБА_5 не є боржником у жодних виконавчих провадженнях, у звязку з чим представник заявниці звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання зняти арешт.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. 21.09.2022 ухвалою суду призначено скаргу у справі №296/6092/22 до розгляду у судовому засіданні 28.09.2021, з повідомленням учасників справи.

2.2. Представник боржника ОСОБА_2 у судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив задовольнити.

2.3. Корольовське ВДВС та стягувач представників у судове засідання не направили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, про що є докази в матеріалах справи.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3.1. 08.11.2012 ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_1 від 08.11.2012 (а.с.12).

3.2. 15.05.2013 ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_2 від 15.05.2013 (а.с.11).

3.3. Відповідно до інформаційної довідки №306414019 від 02.08.2022 вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10.02.2011 внесено запис за №10817276 про арешт на невизначене майно, все майно на підставі постанови Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції Руднюк А.В. про арешт майна б/н від 10.02.2011.

3.4. 17.06.2022 листом начальника Корольовського ВДВС Карпюка С. повідомлено, що станом на 28.07.2019 на виконанні в Корольовському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі виконавчі документи відносно ОСОБА_3 не перебувають (а.с.15-16).

IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17липня 1997 року № 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

4.2. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

4.3. Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

4.4. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

4.5. Згідно із статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

4.6. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

4.7. До передбачених законом обмежень у здійсненні права власності відносяться заходи примусового виконання судових рішень, які застосовуються в межах виконавчого провадження, в тому числі, арешт майна боржника, як складова звернення стягнення на майно боржника згідно Закону України "Про виконавче провадження".

4.8. Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

4.9. Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

4.10. Згідно положень частин 2, 3 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно

4.11. В силу статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Арешт майна - тимчасове позбавлення власника права користування та розпорядження майном, тривалість якого встановлюється вповноваженою особою у спосіб, визначений законодавством.

4.12. Згідно з частини 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

V. МОТИВИ СУДУ

5.1. Предметом спору в цій справі є дії/бездіяльність органу примусового виконання, зобов`язання зняти арешт.

5.2. Відповідно до вимог пункту 4 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 року в справі № 817/928/17 зазначено, що не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу, є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна боржника.

5.3. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження (боржником), а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження.

5.4. У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

5.5. Під час здійснення виконавчого провадження на майно ОСОБА_1 , як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження.

5.6. Факт обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

5.7. Як вбачається з листа Корольовського ВДВС у м. Житомирі від 17.06.2022 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6-2321/10 від 25.01.2011 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованості у розмірі 2772,84 грн.., яке 27.06.2014 було закінчено. Станом на 28.07.2022 року жодні виконавчі документи відносно ОСОБА_3 на виконанні у Корольовському ВДВС у м. Житомирі не перебувають.

5.8. Відсутність відкритого виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника.

5.9. З зазначеного вище слідує, що арешт на невизначене майно, все майо, накладений відділом державної виконавчої служби, порушує права скаржника і позбавляє його можливості реалізувати своє право власності та розпорядження майном.

5.10. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 260, 261, 353, 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задовольнити.

2. Зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження №10817276 від 10.02.2011. зареєстрований на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Рудюка А.В. №б/н від 10.02.2011, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення, мас право па поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду/

Суддя О. С. Рожкова