ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1418/21Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/817/721/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Іванюта О.М.

та сторін представників апелянта Горбачевської Л.Я., Борис І.С.; представника ГУ Геокадастру Цвігун І.М.; представника ОСОБА_1 адвоката Чеканівського В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 595/1418/21 за апеляційною скаргою керівника Бучацької окружної прокуратури на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 червня 2022 року, ухваленого суддею Содомора Р.О., у справі за позовом керівника Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучацької міської ради про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договорів купівлі-продажу землі, скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучацької міської ради, згідно якого просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Бучацької міської ради № 768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 »; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1104 га з кадастровим номером 020031380, що укладений 28.04.2017 року між Бучацькою міською радою та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 547; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 020031380, площею 0,1104 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (запис від 28.04.2017 року, номер запису - №20207036); визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 020030646, що укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_1 21.05.2021 року та посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.B.; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030647 (запис від 06.05.2021 року номер запису - 41928581) та припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030647; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030646 (запис від 21.05.2021 року, номер запису - 42161354) та припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030646; зобов`язати ОСОБА_1 повернути в комунальну власність Бучацької територіальної громади в особі Бучацької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 020030647 площею 0,105 га.; зобов`язати ОСОБА_3 повернути в комунальну власність Бучацької територіальної громади в особі Бучацької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 020030646 площею 0,0054 га.

12 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав суду клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що прокурор мотивує наявність підстав для представництва тим, що у цій справі ГУ Держгеокадастр у Тернопільській області неналежно здійснює свої повноваження по контролю за використанням та розпорядженням земельними ділянками. На підтвердження цього, прокуратура долучає до позовної заяви листування з ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області. Оглянувши їх в сукупності з іншими матеріалами справи стає очевидним відсутність підстав для представництва інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. В даній справі відсутні підстави для звернення з позовом до суду в інтересах органу Держгеокадастру, оскільки прокурор не звернувся належним чином з відповідним предметом звернення до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області. Так, звернення до ОСОБА_4 начальника Держгеокадастру у Тернопільській області датоване 06.09.2021 року за № 2357ВИХ-21 (відомостей про отримання даного листа адресатом в матеріалах справи адресатом немає), предметом якого є прохання провести перевірку законності набуття права оренди на земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:1380, права викупу цієї земельної ділянки без проведення земельних торгів ОСОБА_1 , подальшого поділу даної земельної ділянки на земельні ділянки за кадастровими номерами 612121010:002:003:0647 та 02:003:0646.

В свою чергу ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області у своєму листі від 08.09.2021 року № 10-19.188-708/90-21 «Щодо надання інформації», зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області розглянуто лист від 02.09.2021 року за № 2320ВИХ-21, щодо вжиття заходів представницького характеру стосовно усунення порушення при приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 , тобто, надало відповідь прокуратурі не в рамках даної справи і стосувалась зовсім іншого листа, який був адресований органу Держгеокадастру.

Зазначає, що саме органи Держгеокадастру можуть звертатись до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності (висновок узгоджується із Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі від 01.06.2021 № 925/929/19).

Вжиття Головним Управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області відповідних заходів реагування на можливе порушення інтересів держави повинно бути здійснено в розумний строк. Однак, Бучацька окружна прокуратура спочатку звертається до органу Держгеокадастру 06.09.2021 з вимогою провести перевірку та повідомити її результат в строк до 09.09.2021, тобто в 2-дений строк, що в жодному разі не може вважатися розумним з урахуванням обставин справи, обсягу, характеру і предмету перевірки, і відсутності відповідних матеріалів в документальній формі якими може послуговуватись ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області поряд з своїми дослідженнями (адже прокуратура не направляла матеріали справи для опрацювання органу Держгеокадастру). Зазначене, підтверджує видимість дій з боку прокуратури стосовно відшукання підстав для представництва, відсутність справжнього наміру до захисту інтересів держави відповідним компетентним органом державної влади, яким за цих обставин - є ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та свідчить про недотримання ним порядку передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо застосування механізму представництва інтересів держави у суді.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 червня 2022 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду задоволено.

Позовну заяву керівника Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучацької міської ради про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договорів купівлі-продажу землі, скасування державної реєстрації права власності залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі керівник Бучацької окружної прокуратури просить скасувати ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 червня 2022 року та прийняти нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, володіючи широким спектром повноважень, не використало їх, провівши неналежно перевірку додержання вимог земельного законодавства під час продажу земельної ділянки площею 0,1104 га за кадастровим номером 020031380 за адресою АДРЕСА_1 , формально надавши Бучацькій окружній прокуратурі відповідь, що порушень земельного законодавства не виявлено.

Хоча, провівши повну та об`єктивну перевірку за вказаним прокурором фактом, використовуючи надані законом повноваження, зокрема, дослідивши технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 020031380, поземельну книгу, які перебувають у володінні та розпорядженні Управління, інспектори Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області виявили б відсутність на кадастровому плані земельної ділянки з кадастровим номером 020031380 та в Поземельній книзі будь-якого нерухомого майна, і, як наслідок, невідповідність рішення Бучацької міської ради № 768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 .» вимогам ст. 134 Земельного кодексу України.

Загалом, численні порушення вимог земельного законодавства описані у висновку земельно-технічної та експертизи з питань землеустрою від 30.03.2020 року, доданого до позовної заяви, що підтверджує бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області.

Прокурором, враховуючи бездіяльність уповноваженого органу, самостійно та шляхом надання вказівок слідчим в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000101 від 12.04.2019 року зібрано достатньо доказів, що підтверджують порушення відповідачами вимог земельного законодавства.

Бучацьким районним судом при винесені оспорюваної ухвали не взято до уваги лист в Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 26.12.2018 року за №32-262вих.18 та відповідь на нього, що підтверджує бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області та момент, коли управління повинно було встановити порушення

У подальшому, 02.09.2021 року (майже за 2 тижні до пред`явлення прокурором позовної заяви) Бучацькою окружною прокуратурою надіслано ще один лист в Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області за №2320вих.-21, в якому контролюючий орган проінформовано про наявність порушень при набутті права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:1380 та запропоновано вжити заходи з метою усунення порушень, при цьому вказано, що строк позовної давності за вимогами спливає 13.09.2022 року.

06.09.2021 року Бучацькою окружною прокуратурою надіслано третій лист в Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області за № 2357вих. - 21 (його надіслано оскільки прокурору станом на 06.09.2021 року не було зрозуміло, чи прийнято до розгляду лист Управлінням від 02.09.2021 року, а строк позовної давності спливав).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 08.09.2021 року № 10-19-0.188-708/90-21 (відповідь на лист від 02.09.2021 року, а не від 06.09.2021 року, як вказує в ухвалі суд), відповідно до п.6 пп. 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 21.05.2021 року № 248, посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Управління вказує, що з огляду на зазначене, останньому не надано повноваження щодо звернення до суду із позовом про усунення порушень, допущених при приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 .

Посилання суду на відсутність допущення невжиття заходів реагування на стверджуванні прокурором порушення протягом «розумного строку» в даному випадку є недоречним, адже «розумність строку» можна оцінювати у випадку, коли б управління Держгеокадастру не надало відповідь на лист органу прокуратури про необхідність вжиття заходів (прокурор перебуває в стані очікування активних дій протягом розумного строку), чи надало відповідь, що готується позовна заява або проводиться перевірка для з`ясування обставин і пред`явлення позову, а в оспорюваній справі Управління виклало свою позицію, що воно не повноважне на пред`явлення позову.

За таких обставин вбачається зрозумілим, що очікувати вжиття заходів уповноваженим органом не варто, а його відповідь є остаточною.

Отже, Бучацьким районним судом невірно надано оцінку матеріалам справи, в результаті чого суд дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18, що призвело до ухвалення необґрунтованого і незаконного рішення.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу керівника Бучацької окружної прокуратури, у якому зазначив, що через 2 роки з моменту отримання результатів перевірки, прокурор почав вважати, що інспектори прийшли до хибного висновку про відсутність порушень, оскільки інспектори не перевірили законність набуття прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , його розташування на земельній ділянці.

Однак, в силу вимог ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», орган Держгеокадастру не наділений правом надавати оцінку законності чи незаконності набуття нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 .

Відповідь від 08.09.2021 ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області, яким орган прокуратури повідомлено, що вони не можуть звертатися в суд із позовом про усунення порушень допущених при приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом, оскільки у ньому не йдеться про яку саме його земельну ділянку йде мова у даній відповіді, адже йому на праві власності належить ряд земельних ділянок за наступними кадастровими номерами:

:02:001:0241: :02:001:2011; :02:001:21 73:

:02:001:2174; 61 212 10100:02:001:2180: :02:001:2181;

:02:003:1380; :02:003:1403; :01:001:0778, що підтверджується 249 сторінкою додатків до позовної заяви.

Лист з вихідним номером 2320ВИХ-21 в матеріалах справи відсутній.

Будь - яких інших причин, з яких докази прокурором не могли бути подані при подані позовної заяви чи у інший строк, суду на протязі 9 місяців не повідомлялися.

Відтак, у органу прокуратури було рівно 3 роки, щоб віднайти та належно обґрунтувати підстави для представництва інтересів держави в суді в особі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, починаючи з 13.09.2018, коли дізналися про порушення, і до 13.09.2021 - днем звернення з позовною заявою у суд, який є останнім днем строку позовної давності, а не за 7 днів.

Враховуючи вимоги статті 23 Закону України «Про прокуратуру», висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 912/2385/18 від 26.05.2020, вважаю, що прокурор не обґрунтував та не довів наявність підстав для представництва інтересів держави у суді в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Прокурор, звертаючись 13.09.2021 року з даним позовом в суд, у позовній заяві використовує документи, оцінка яким не була надана судом в рамках кримінальної справи, є виключно суб`єктивною думкою працівників органу досудового слідства та жодного відношення до підтвердження підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді через бездіяльність органу Держгеокадастру не мають.

За весь час розгляду справи, починаючи з 13.09.2021 року по 15.06.2022 року жодних заперечень щодо процесуальних дій, які здійснював суд у прокурора не було аж до моменту прийняття ухвали.

Відтак, суд, встановивши відсутність підстав у прокурора для представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадасту у Тернопільській області, правомірно застосував ст. 257 ЦПК України і залишив позов без розгляду.

Відзивів від інших учасників справи не поступило.

У судовому засіданні представники Тернопільської обласної прокуратури та Бучацької окружної прокуратури Горбачевська Л.Я., Борис І.С. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

Представник ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області Цвігун І.М. апеляційну скаргу керівника Бучацької окружної прокуратури підтримала і пояснила, що згідно п.п 13 п. 4 Положення Про Головне управління, затверджене наказом Держгеокадастру від 21.05.2021 року № 247, є розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності, а відповідно до п.п. 3 п. 6 даного Положення - головне управління вправі звертатись до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок.

Згідно п.п. 17 п. 4, п.п. 36 п. 4 Положення Про Головне управління, затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 року № 603 - головне управління є розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення та уповноважене на подання позову про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом. Також посадові особи Головного управління, які є державними інспекторами у сфері державного контролю, згідно пункту 6 Положення, наділені правом звернення до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився та про розірвання договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису або про встановлення земельного сервітуту, а також припинення права постійного користування земельною ділянкою. Водночас згідно п.п. 29 п. 4 Положення передбачено проведення планових та позапланових заходів: за об`єктами державного контролю та суб`єктами господарювання.

Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є вузькоспеціалізованим законом, націленим на попередження порушень земельного законодавства, підвищення ефективності здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а також посилення контролю за дотриманням вимог земельного законодавства при вилученні і наданні земельних ділянок, зміни їх цільового призначення тощо. Закон визначає специфіку відповідної сфери правового регулювання та особливості здійснення певного виду управлінської діяльності в галузі земельних відносин.

Зауважимо, що повноваження Головного управління щодо подання позову про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом, та наділення компетенцією посадових осіб, які є державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель, прав на звернення до суду про розірвання договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису або про встановлення земельного сервітуту, а також припинення права постійного користування земельною ділянкою, включені до компетенції Головного управління у грудні 2021 року, відповідно ще не напрацьований механізм їх реалізації. Водночас, Головне управління не уповноважене на здійснення представницьких функцій у судах зі спорів, за яким доказова база формується за участі різних органів щодо питань, які стосуються компетенції інших юридичних осіб, зокрема, у зверненнях до суду щодо повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок

Так, згідно ст. 6 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Головне управління не входить в перелік органів, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи те, що спір стосується рішень щодо об`єктів нерухомості, розмішених на земельній ділянці, тому відповідно звернення до суду Головним управлінням з порушеного питання суперечитиме його компетенції.

Згідно п. 3 розділу II Прикінцевих та перехiдних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року № 533-IX «тимчасово, по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), але не раніше 30 червня 2020 року, забороняється проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, крім державного нагляду (контролю):

- за діяльністю суб`єктів господарювання, які відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

У зв`язку із зазначеним, Головне управління з початком запровадженого карантину, в тому числі у 2021 році, здійснювало заходи державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при набутті та використанні земельних ділянок як об`єктів перевірки, а не перевірку суб`єкта господарювання, що не дає змоги сформувати матеріали згідно вимог процесуального законодавства.

За результатами розгляду листа Бучацької окружної прокуратури від 02.09.2021 № 2320ВИХ-21, який надійшов на адресу Головного управління 02.09.2021 № 10-2189/0/1-21, Головне управління листом від 08.09.2021 року № 10-19-0.188-708/90-21 повідомило щодо обмежених компетенції для пред`явлення позову до суду згідно п.п. 3 п. 6 Положення про Головне управління, затверджене наказом від 21.05.2021 № 248 щодо проведення перевірки трьох земельних ділянок за кадастровими номерами :02:003:1380, :02:003:0646, :02:003:0647.

Оскільки позов повинен бути пред`явлений органом місцевого самоврядування Бучацькою міською радою, який самоусунувся, і порушення стосуються саме рішень прийнятих цією ж радою, що суперечить нормам процесуального законодавства, де позивачем і відповідачем не може бути одна й та ж особа.

В зв`язку з такими вище викладеними обставинами вважає, що позов пред`явлено правильно, оскільки ГУ Держгеокадастру обмежено у своїй діяльності на подачу позову, а тому обраний прокуратурою спосіб захисту інтересів держави відповідає вимогам, викладеним у постанові ВС від 21.07.2022 року у справі № 201/1526/20.

Представник ОСОБА_1 адвокат Чеканівський В.Р. апеляційну скаргу керівника Бучацької окружної прокуратури не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Бучацька міська рада у судове засідання не з`явились і не повідомили причин неявки, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 06 вересня 2021 року керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся до начальника ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. із листом № 2357ВИХ-21, згідно якого просить провести перевірку законності набуття права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:1380, права викупу даної земельної ділянки без проведення земельних торгів ОСОБА_1 , подальшого поділу даної земельної ділянки на земельні ділянки з кадастровими номерами :026003:0646 та :02:003:0647. Про проведення перевірки повідомити до 09 вересня 2021 року (т.1, а.с. 420-422).

Згідно листа № 10-19-0.188-708/90-21 від 08 вересня 2021 року вбачається, що начальник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області надав інформацію Бучацькій окружній прокуратурі про те, що Головному управлінню не надано повноважень щодо звернення до суду із позовом про усунення порушень, допущених при приватизації земельної ділянки (т.1, а.с. 423).

09 вересня 2021 року керівник Бучацької окружної прокуратури повідомив начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. про представництво інтересів держави в суді, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області самостійно не ініціювалось питання про пред`явлення позовної заяви (лист № 2421ВИХ-21 від 09.09.2021 року) (т.1, а.с.424).)

Згідно з абзацом 4 статті 15-2 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття реалізації права на землю.

Відповідно до підпункту 25-1 «Про Державну службу України з питань картографії та кадастру», затвердженого Постановою КМУ від 14 січня 2015 р. № 15 - Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення,вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійсненні їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 45 ЦПК України (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 56 ЦПК України прокурор наділений повноваженнями по представництву інтересів держави лише за умови їх порушення або загрози їх порушення та виключних випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах.

Прокурор набуває право на представництво, якщо визначений законом відповідний компетентний суб`єкт владних повноважень не здійснює або захист інтересів держави або здійснює його неналежним чином.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

З метою, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставою для звернення прокурора до суду.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (№ 12-194гс19).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував її тим, що Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, володіючи широким спектром повноважень, не використало їх, провівши неналежно перевірку додержання вимог земельного законодавства під час продажу земельної ділянки площею 0,1104 га за кадастровим номером 020031380 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 08.09.2021 року № 10-19-0.188-708/90-21 вбачається, що відповідно до п. 6 пп. 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 21.05.2021 року № 248, посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Управління вказує, що з огляду на зазначене, останньому не надано повноваження щодо звернення до суду із позовом про усунення порушень, допущених при приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 .

Отже, прокурором Бучацької окружної прокуратури не лише повідомлено Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області про порушення інтересів держави, але й отримано відповідь про те, що управління не буде звертатись з позовною заявою, що є безумовною підставою для представництва інтересів держави в даному випадку.

Матеріалами справи доведено, що у позовній заяві оспорюються рішення органу місцевого самоврядування № 713 від 09.02.2017 року, № 768 від 29.03.2017 року щодо дачі згоди на викуп та продажу земельної ділянки від 28.04.2017 року несільськогосподарського призначення з кадастровим номером 02003180, що по АДРЕСА_1 (центр міст, площею 1104 кв.м.), ОСОБА_1 вчиненого 28.04.2017 року для обслуговування власного нежитлового приміщення (збудованого самочинно). Земельна ділянка з кадастровим номером 02003180 була розділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 020030646 площею 0,0054 га та перейшла у власність ОСОБА_5 І 020030647 - 0,105 га залишилась у власності ОСОБА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що помилковим є висновок суду першої інстанції про не наведення прокурором підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, оскільки колегією суддів встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області обмежено згідно своїх функціональних обов`язків здійснювати перевірки щодо проведення правильності приватизації земельних ділянок, законності вчинення договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, а орган місцевого самоврядування самоусунувся, так як це стосувалось прийнятих ними рішень - Бучацька міська рада, а також і те, що позивачами і відповідачем не може бути одночасно одна й та ж сама особа, Бучацька міська рада, тому позов пред`явлено прокурором в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру вірно, обравши такий спосіб захисту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Бучацької окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 червня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак