Справа № 740/6632/21
Провадження № 2/740/261/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Приходька С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатного батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути аліменти на нього у твердій грошовій сумі зі своїх дітей: сина ОСОБА_3 - у розмірі по 4000 грн щомісячно та сина ОСОБА_1 - по 6000 грн щомісячно, посилаючись на те, що він є непрацездатним за віком та інвалідом І групи по зору, перебуває у скрутному матеріальному становищі, а пенсії, яку він отримує у сумі 4230 грн 49 коп та страхових виплат у сумі 9976 грн 27 коп, йому не вистачає, оскільки він повністю незрячий і одна нога у нього ампутована, у зв*язку з чим він потребує стороннього догляду та витрат на постійне лікування.

Догляд за ним здійснює стороння людина і витрати на догляд становлять щомісячно 10000 грн. Крім того, він несе витрати на ліки, розмір яких щомісяця становить близько 3000 грн.

За станом здоров`я він потребує в обов`язковому порядку два рази на рік амбулаторного лікування.

Пенсія та соціальні доходи є його джерелом існування. Витрати на його догляд, харчування і ліки перевищують цю суму.

Його дружина ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя вона подарувала частку квартири, у якій він проживає, сину ОСОБА_3 , якому належить 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 зареєстрований разом з ним за вказаною адресою, але вдома буває дуже рідко, а ОСОБА_1 проживає у належній йому чотирьохкімнатній квартирі з дружиною та двома дітьми.

Він звертався до дітей з проханням про надання матеріальної допомогти, але на його прохання вони не відреагували, тому він вимушений звернутися за захистом до суду.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21 грудня 2021 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Приходька С.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач, як інвалід першої групи, дійсно потребує догляду сторонньої особи, але будь-якими належними доказами не підтверджуються витрати по його догляду у сумі 10 000 грн щомісячно. Крім того, зазначає, що позивач проживає у квартирі, яка належить ОСОБА_3 , при цьому витрати на утримання житла комунальні послуги сплачує він, що підтверджується квитанціями. З урахуванням доходу позивача у розмірі 14206 грн 27 коп ним не доведено, що він потребує матеріальної допомоги.

Позивач подав до суду заяву про неможливість з*явитися його у судове засідання, оскільки він незрячий та прикутий до ліжка, тому просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Приходько С.О. позов не визнав та пояснив, що вони визнають передбачений ст.202 Сімейного кодексу України обов*язок повнолітніх дітей утримувати непрацездатних батьків, але за умови якщо вони потребують матеріальну допомогу. ОСОБА_1 має значний дохід, але як фізична особа-підприємець він також несе і витрати та має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину. Він сплачує комунальні послуги за житло, у якому проживає позивач та співвласником якого також є ОСОБА_3 . Позивачем не надані належні докази того, що він потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 не подав відзив на позов, належним чином повідомлений, у судове засідання у черговий раз не з*явився без повідомлення причин неявки. Так, 30 травня 2022 року 2022 року та 28 липня червня 2022 року він подавав до суду письмові заяви про те, що він не може бути присутнім у судовому засіданні, незазначаючи причини неявки, тому просив відкласти розгляд справи у зв*язку з тим, що він бажає бути присутнім у судовому засіданні та дати особисті пояснення (а.с.78, 86). Суд розцінює ці дії відповідача згідно ст.44 ЦПК України як дії, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, тому суд вирішив справу за відсутності відповідача у відповідності з пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, яким передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши усі докази по справіта оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які є повнолітніми, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.52, 84).

Позивач є інвалідом першої групи безстроково та потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕ-ЧНВ №295594 від 20.06.2012 (а.с.6).

Він перебуває на обліку у Ніжинському об`єднаному управління ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за віком у розмірі 4226, 24 грн (а.с.12).

Довідкою Ніжинського відділення управління ВД ФССУ підтверджується, що ОСОБА_2 одержує страхові виплати, сума яких за період з травня 2021 по жовтень 2021 становить 62 857,62 грн (а.с.13).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно ч.1, 3 ст.172 СК України повнолітні дочка, син зобовязані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, повязаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

У постанові Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц зазначено, що для висновку чи потребують батьки матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матірю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, при вирішенні питання про стягнення з повнолітніх дітей аліментів на непрацездатних батьків слід враховувати, що відповідно до положень ст.202 СК України право батьків на утримання, якому кореспондує відповідний обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і обов*язок повнолітніх дітей не пов*язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків.

До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Згідно ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Передбачені ст.204 СК України підстави для звільнення відповідачів від сплати аліментів на користь позивача відсутні.

Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що їх батько не потребує матеріальної допомоги та те, що він ухилявся від виконання батьківських обов`язків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі зобов`язані надавати матеріальну допомогу непрацездатному батьку у твердій грошовій сумі щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідачів, а саме те, що: відповідач ОСОБА_1 отримав доходи за період з квітня по вересень 2021 року у сумі 486 389 грн, відомості про доходи відповідача ОСОБА_3 суду не надані. Також суд враховує сімейний стан відповідача ОСОБА_1 , який має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_3 має у власності 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що він сплачує комунальні послуги за квартиру, де проживає позивач, суд не бере до уваги, оскільки надані ним до відзиву копії квитанцій про сплату послуг на тепло датовані 15.01.2021, 13.02.2021, 14.03.2021, 12.04.2021, 14.05.2021, 16.11.2021, 16.12.2021, електроенергію - 14.06.2021 (15.07.2021, 12.08.2-21, 14.09.2021, 13.10.2021 та водопостачання - 12.08.2021, 14.09.2021, 13.10.2021, містять запис про платника (відправника) - ОСОБА_4 .

З урахуванням матеріального становища та стану здоров`я позивача, матеріальне становище відповідачів, стан здоров`я відповідачів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн з кожного щомісячно довічно.

При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі № 369/7004/17, які є обовязковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Оскільки позивач є непрацездатним за віком, інвалідом І групи по зору, потребує стороннього догляду та окрім пенсії та страхових виплат, які є єдиним джерелом його доходу, інших доходів він не має, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню відносно розміру аліментів - по 2000 грн з кожного з відповідачів щомісячно.

При цьому, суд виходить також із таких, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, з відповідачів необхідно стягнути по 454 грн судового збору з кожного в дохід держави.

Керуючись ст.202, 204, 205 Сімейного кодексу України, ст.12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатного батька задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , аліменти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , у твердій грошовій сумі: по 2000 (дві тисячі) грн з кожного щомісячно, починаючи з 23 листопада 2021 року.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору з кожного на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 вересня 2022 року

Головуюча суддя Т.Г.Ковальова