Справа № 192/1269/22
Провадження № 2-з/192/67/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в смт Солоне Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову подану з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «КФ.ЮА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з пред`явленням позову нею подано заяву про забезпечення позову в якій вона просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №9843, вчиненого 24.12.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КФ.ЮА» 15059,80 грн. за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1 від 28.01.2021 та 1000 грн. за вчинення виконавчого напису №9843, виданого 24.12.2021, який перебуває на примусовому виконанні у виконавчому провадженні №69429582 відкритому 15.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О.

В обґрунтування клопотання посилалась на необхідність забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду, недопущення порушення її майнових прав оскільки з неї в подальшому будуть проводитись безпідставні й протиправні стягнення.

Заява розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення осіб, які приймають участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач не надав суду доказів виникнення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. Жодних безпідставних та протиправних стягнень з позивача не проводиться.

Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу, - з дня отримання копії ухвали.

Суддя - О.О. Тітова