РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 565/1459/21

Провадження № 22-ц/4815/581/22

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Вейтас І.В., Шимків С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивує тим, що згідно висновку ТОВ «Гемо Луцьк» від 03.12.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз: гіпоталамічний синдром пубертатного віку, вторинний гіпогонадизм.

На даний час стягуваних рішенням суду від 30 жовтня 2017 року аліментів в розмірі 1300 грн. щомісячно є недостатньо, а тому просить збільшити розмір аліментів до 7000 грн. щомісячно.

Рішенням Кузнецовського міського суду від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2017 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що оскаржуване рішення не відповідає законодавству у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Вказує, що обставини, на які позивач покликається, як підстави для збільшення розміру аліментів, ґрунтуються лише на підставі висновку ТОВ «Гемо Луцьк» від 03.12.2021 року, проте суд не врахував, що захворювання ОСОБА_4 (надлишкова вага) є не критичне, оскільки має тимчасовий характер.

Зазначає, що витрати на лікування сина від тимчасового захворювання відносяться до додаткових та за потреби він готовий покривати такі витрати.

Крім того, вказує, що позивачка працює, має доволі непоганий дохід, а звільнення з роботи у 2018 році не вплинуло на її матеріальний стан, оскільки з позовом про збільшення розміру аліментів позивач звернулася лише через 3 роки після звільнення.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Інші учасники справи правом на подачу відзиву не скористались.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що утримання дитини потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат, а визначений у 2017 році розмір аліментів в сумі 1300 грн. на дитину з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію, хвороби сина, погіршення її матеріального становища є недостатнім для забезпечення його фізичного, духовного розвитку та лікування, а також врахував покращення матеріального стану відповідача та те, що він є молодою та фізично здоровою людиною та інших осіб на утриманні немає.

Такі висновки місцевого суду повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду від 24 грудня 2021 року збільшено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2017 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

На даний час відповідач ОСОБА_1 з його слів зазначених у відзиві має нерегулярний дохід в розмірі 6000-7000 грн. щомісячно (а.с. 44).

Звертаючись до суду з позовом, як на підставу задоволення своїх вимог, позивачка покликалася на необхідність забезпечення гармонійного розвитку їх спільної дитини ОСОБА_3 , що є підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів до 7000 грн. на дитину.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум у 2021 році на час ухвалення оскаржуваного рішення від 24 грудня 2021 року на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становив 2618 грн., а на час перегляду справи з 1 липня 2022 року становить 2744 гривні.

Отже, аліменти в розмірі 1300 грн., які стягувались з ОСОБА_1 рішенням Кузнецовського міського суду від 30 жовтня 2017 року, є меншими 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить ч.2 ст.182 СК України.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У справах про збільшення розміру аліментів позивач, відповідно до ст.81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більшому розмірі.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків.

Вирішуючи спір та збільшуючи розмір аліментів, місцевий суд врахував покращення матеріального стану відповідача, його погіршення у позивачки та стану здоров`я їхнього сина.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірені докази та їм дана належна оцінка.

Відшуковування апелянтом формальних підстав для скасування оскарженого рішення не заслуговує на увагу, оскільки воно є справедливе по суті та законне.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: І.В. Вейтас

С.С. Шимків