Справа №463/6548/20
Провадження №2/463/657/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мармаша В.Я.

з участю секретаря с/з - Заставної С.Л.,

представника позивача - Феник Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про скасування договору, рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання особи добросовісним набувачем, -

в с т а н о в и в:

в проваджені Личаківського районного суду м. Львова перебуває зазначена вище справа.

Ухвалою судді від 07.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.12.2020 до цивільної справи за позовною заявою Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про скасування договору, рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння приєднано цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання особи добросовісним набувачем.

Ухвалою суду від 23.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 658/1141/18, системний аналіз норм пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Крім того, ВС наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Згідно положень п. 1 ч. 7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст.131 ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Крім того, згідно ч. 3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи встановлено, що у судове засідання 29.12.2021 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується розпискою від 01.12.2021, при цьому не повідомив суд про причини неявки, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання 10.02.2022 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується змістом клопотання про відкладення розгляду справи від 09.02.2022, яке подано представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) через канцелярію суду. За змістом клопотання просив відкласти судове засідання у зв`язку із його зайнятістю 10.02.2022 в іншому судовому процесі, на підтвердження чого надав роздруківку із сайту Судової влади.

Разом із тим, як уже було зазначено вище з посиланням на відповідні правові позиції Верховного Суду, які є усталеними із цього питання, обставина щодо поважності причин повторної (не першої) неявки представника позивача до суду не має правового значення при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, оскільки останній не був позбавлений можливості подати клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того, позивач не був позбавлений можливості забезпечити участь іншого представника у розгляді справи. При цьому суд враховує, що клопотання про розгляд справи у його відсутності від представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) до суду не надходило.

Таким чином, суд встановив, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) повторно у судове засідання не з`явився та від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18), постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає за необхідне постановити ухвалу, якою залишити зустрічний позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 247, 257, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд ,-

постановив:

зустрічний позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання особи добросовісним набувачем - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право, передбачене ч. 2 ст. 257 ЦПК України, на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Мармаш В. Я.