Справа № 177/560/22
Провадження № 2/177/486/22
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

25 серпня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

13.06.2022 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 24.01.2014 року виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1.

Вказувала, що спільних дітей від шлюбу з відповідачем немає. Причиною того, що їх шлюб розпався позивач зазначила часті сварки, які виникали через відсутність взаємопорозуміння при вирішенні сімейних проблем, через що вона давно не підтримує подружніх стосунків з відповідачем і проживає окремо, а тому просила не застосовувати заходи примирення подружжя та шлюб між нею і відповідачем розірвати. У зв`язку із тим, що відповідач відмовляється розривати шлюб в органах РАЦС позивачка була змушена звернутися до суду із відповідним позовом. Крім того просила суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 2500 грн.

Позивач у судове засідання не з`явилася, разом із позовом надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Як вказувала позивач та не заперечив відповідач сторони тривалий час шлюбних стосунків не підтримують.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідач до суду не з`явився, своєї думки щодо розірвання шлюбу не висловив, доводи позивача щодо причин розірвання шлюбу та неможливості його збереження не спростував.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено вже тривалий час, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований між сторонами 24 січня 2014 року виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №1 - підлягає розірванню.

Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». В заяві про розгляд справи за відсутності позивача остання зазначила про те, що після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».

При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено, суд керуючись ч.1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,40 грн., на стягнення яких наполягала позивач, зазначивши про це в заяві від 25.08.2022 року.

Крім того, в позовній заяві позивачка просила суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які складають 2500 грн., на підтвердження чого надала до суду копію Договору про надання правничої допомоги №15/03 від 01.06.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ГРАНД» предметом якого є надання правових послуг Павловій Я.С., Акт №1 приймання передачі наданих послуг від 06.06.2022, відповідно до яких вартість робіт, які складаються з консультації, аналізу документів та підготовки позовної заяви склала 3000 грн. Вказана сума сплачена позивачем на рахунок адвокатського об`єднання, що підтверджується копією рахунку №15/03 від 06.06.2022 щодо сплати послуг згідно договору №15/03 від 01.06.2022р.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України.

Аналізуючи докази, надані позивачем на обґрунтування стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновки, що вказані витрати пов`язані із розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним, а тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Позивач наполягала на стягненні витрат на правничу допомогу саме в розмірі 2500 грн., а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених нею витрат на професійну правову допомогу, саме в розмірі 2500 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 133,137,141, ч. 2 ст. 247, 263-265, 280-282, суд, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 січня 2014 року виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк