Справа № 478/557/22
Провадження № 2/177/617/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 жовтня 2022 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ», третя особа - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

28.07.2022 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 76217, виданий 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Василівною про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 76217 про стягнення з нього грошових коштів на користь ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» в розмірі 22051,11 грн. Про вказане він дізнався лише 01.07.2022, коли отримав постанову приватного виконавця Сидорук Л.В., з якої дізнався про те, що 19.10.2021 відносно нього відкрито виконавче провадження № 66862392 з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса №76217 про стягнення з нього коштів на користь ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ». 11.01.2022 позивач звернувся до ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» із заявою про надання йому повного та достовірного розрахунку заборгованості за кредитним договором, пені та процентів станом на дату звернення до приватного нотаріуса із вчиненням виконавчого напису, проте відповіді на заяву так і не отримав.

Зазначає, що з виконавчим написом не згоден та вважає, що він не підлягає виконанню, оскільки вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. з грубим порушенням чинного законодавства України та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості та з порушенням процедури його вчинення. Зокрема вчинення щодо правочину, що не був нотаріально посвідченим. Нотаріус не пересвідчився, що сума заборгованості є безспірною та маються правові підстави для її стягнення.

У зв`язку з чим просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 76217, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 12.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 22051,11 грн.

Ухвалою судді від 29.08.2022 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.09.2022 витребувано докази.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку визначеному законом, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав на адресу суду відзив на позов та повідомив про неможливість надання витребуваних доказів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті.

У відзиві відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, у зв`язку з тим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус діяв у межах наданих повноважень, а заборгованість є безспірною. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про погашення ним боргу за кредитним договором та виконання зобов`язань у повному обсязі. Також відповідач просив суд відмовити у стягнені з відповідача на користь позивача судових витрат по справі.

Треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець Дніпропетровського виконавчого округу Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. При цьому приватний виконавець надала суду витребувані докази.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., а не приватним нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., як вказано у постанові про відкриття виконавчого провадження № 66862392 від 17.09.2021, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 76217 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ», як правонаступника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА», який є правонаступником ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК», суми 22051,11 грн., в рахунок заборгованості за кредитним договором №207/4435SFPR7 від 06.12.2011 року, укладеним між ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК» та ОСОБА_1 06.12.2011 року.

Згідно змісту виконавчого напису строк платежу за Кредитним договором №207/4435SFPR7 від 06.12.2011 року настав, а боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості, згідно змісту виконавчого напису, проводилося за період з 03.11.2020 по 07.06.2021. Сума заборгованості складає 21401,11 грн. та складається з простроченої суми заборгованості -5709,01 грн., простроченою заборгованістю за комісією 27,52 грн., простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом 342,00 грн., строкової заборгованості за комісією 92,51 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15230,07 грн. Крім того, відповідно до виконавчого напису з боржника підлягає стягненню сума вартості послуг нотаріуса в розмірі 650, 00 грн. Вказане підтверджується копією виконавчого напису, наданою на виконання ухвали суду приватним виконавцем.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 17.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66862392 з виконання виконавчого напису № 76217від 12.06.2021, виданого приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 22051,11 грн.

Судом встановлено, що 06.12.2011 між ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК», правонаступником якого згідно змісту виконавчого напису є ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 5709,01грн. на строк 36 місяців, процентна ставка за користування кредитом -0,0001% річних, комісія за надання кредиту - 372, 00 грн., комісія за обслуговування кредиту - 171, 00 грн., а останній зобов`язується його повертати щомісячними платежами згідно графіку, з кінцевим терміном повернення 06.12.2014, про що свідчить копія кредитного договору з додатками.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Саме тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, постановах ВП ВС від 15.01.2020 по справі № 305/2082/14-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Як слідує з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, він виданий щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №207/4435SFPR7 від 06.12.2011 року укладеного між ПАТ « ПЛАТІНУМ БАНК» та ОСОБА_1 , за періодом заборгованості з 03.11.2020 по 07.06.2021 у розмірі 21401,11 грн., яка складається з простроченої суми заборгованості -5709,01 грн., простроченою заборгованістю за комісією 27,52 грн., простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом 342,00 грн., строкової заборгованості за комісією 92,51 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15230,07 грн.

Разом з тим, суду відповідачем не надано доказів ні на підтвердження факту переходу до нього прав вимоги за вказаним кредитним договором, ні розрахунку заборгованості який би свідчив про безспірність вказаної заборгованості, тобто розрахунку який би підтверджував, яка саме сума заборгованості була відступлена відповідачу, за який період вона нарахована, що стягнуті за виконавчим написом. Такі докази витребовувалися у відповідача, але ним суду не надані, що унеможливлює встановлення факту безспірності заборгованості, яку заперечує позивач.

Крім цього, з тексту оспорюваного виконавчого напису від 12.06.2021 року слідує, що приватний нотаріус, при вчиненні нотаріальної дії, керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Як встановлено судом у даній справі, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Грисюк О.В. 12.06.2021 року, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що підтверджується його змістом та відсутністю відповідних відміток на ньому, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічних висновків дійшов ВС у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.

Крім цього, заслуговують на увагу доводи позивача щодо видання виконавчого напису поза межами трирічного строку позовної давності, адже згідно умов кредитного договору кредит мав повертатися частинами, щомісячно в розмірі 300 грн. (доказів протилежного суду не надано), з останнім платежем 06.12.2014. Тобто, виконавчий напис на підставі вказаного кредитного договору міг бути виданий лише до 06.12.2017 р. Однак, спірний виконавчий напис вчинено 12.06.2021, тобто після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, що суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Тим більше, в суму заборгованості включено проценти та комісії нараховані в період 03.11.2020 по 07.06.2021, тобто в період поза межами строку кредитування, в той час як після закінчення строку кредитування кредитор має право здійснювати нарахування лише за ст. 625 ЦК України та позбавляється права нараховувати платежі визначені договором (відсотки, пеню, штрафи, тощо).

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 за якими видано виконавчий напис нотаріусом, на момент звернення стягувача з заявою до нотаріуса, не були безспірними, при видачі виконавчого напису нотаріусом вказана обставина не була перевірена, порушено процедуру видачі виконавчого напису, а тому вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача що стосуються визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки позов задоволено, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ», третя особа - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований у реєстрі за № 76217 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» () заборгованості за кредитним договором №207/4435SFPR7 від 06.12.2011 року укладеним між ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК» та ОСОБА_1 , за період з 03.11.2020 по 07.06.2021 у розмірі 21401(двадцять одна тисяча чотириста одна) гривня 11 коп та плати за вчинення виконавчого напису 650 (шістсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, буд. 5Б) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Березюк