РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1824/22

30 листопада 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2017 року у справі №564/2236/17 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн щомісячно. Вказує, що на даний час дитина потребує значно більше догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшились потреби на її утримання та забезпечення, а тому позивач вважає, що у такому випадку аліменти мають бути визначені у 1/4 частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і таке рішення не погіршить матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно та має постійний дохід. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2017 року у справі №564/2236/17 у розмірі 800 грн щомісячно на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 29.09.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

28.10.2022 відповідач подав заяву про часткове визнання позовних вимог, у якій вказав, що сумлінно, з моменту народження сина, виконує свої батьківські обов`язки щодо його утримання. Вказує, що позивач невірно вказує, що аліменти стягуються з відповідача на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2017 року у справі №564/2236/17 у розмірі 800 грн, оскільки рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2020 року у справі №564/250/20 розмір аліментів збільшено до 1100 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також вказує, що пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів позивач фактично просить збільшити їх розмір, не обґрунтувавши потреби їх збільшення і не довела зміну матеріального становища відповідача. Зазначає, що на даний час не має офіційного працевлаштування, має мінливий та непостійний дохід і відрахування від його доходу 1/4 частини ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, чим порушить права на повноцінне забезпечення його життєдіяльності. Також вказує, що з часу присудження аліментів у розмірі 1100 грн відповідач не набув у власність ні рухомого, ні нерухомого майна, проживає у будинку, який належить його сестрі ОСОБА_5 , чоловік якої загинув і він змушений допомагати їй та її дітям фінансово. Незважаючи на недоведеність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи принцип розумності та справедливості, відповідач частково визнає позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис про народження №1066.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2017 року у справі №564/2236/17 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 27 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 05.12.2017.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2020 року у справі №564/250/20 збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і встановлено їх в розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Стаття 3 Конвенції OOH про права дитини передбачає, що усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, позивачем не доведено та належним чином не обґрунтовано можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), однак право визначення способу стягнення та його зміни в силу ст.181 Сімейного кодексу України належить виключно одержувачу аліментів.

Більше того, в силу вимог ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а відтак останні несуть рівні обов?язки щодо утримання дітей і позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що позивач зі своєї сторони несе аналогічні розміру заявленим позовним вимогам витрати по утриманню спільної дитини.

При цьому суд також не приймає до уваги доводи відповідача про те, що останній змушений допомагати фінансово у забезпеченні життєдіяльності дітей сестри, оскільки доказів того, що вказані особи перебувають на його утриманні відповідачем не надано і судом таких доказів не здобуто.

Проте суд враховує, що відповідач визнає наявність нерегулярного, мінливого доху і частково визнав позовні вимоги у розмірі 1/6 частки від доходів.

Відтак, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення розміру аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, що відповідатиме мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, а тому позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2020 року по справі №564/250/20 та визначити аліменти у часті від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 /однієї шостої/ частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 /дев`ятсот дев`яносто дві/ гривні 40 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_3 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 (житель АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено

30 листопада 2022 року.

СуддяЛ. А. Грипіч