Провадження № 2/750/179/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря - Левченко А.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, повернення коштів, стягнення пені за невиконання зобов`язання та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

12 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20 грудня 2021 року, просить:

- розірвати договір підряду № 12 від 15 квітня 2021 року по виконанню робіт по проектуванню та монтажу корпусних меблів, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 90000 грн., які були сплачені в якості попередньої оплати та авансу на придбання техніки за договором підряду № 12 від 15.04.2021;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення надання послуг в розмірі 152040 грн.;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовано позов тим, що 15 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір підряду, за умовами якого останній зобов`язався виконати роботи по проектуванню та монтажу корпусних меблів. На виконання умов договору позивачем було здійснено попередню оплату послуг в розмірі 60000 грн. для придбання матеріалів, а також сплачено відповідачу аванс в розмірі 30000 грн. на закупку техніки, про що складено розписку. Строк виконання замовлення сплив 22.06.2021, але робота по проектуванню та монтажу корпусних меблів підрядником виконана не була, незважаючи на неодноразові нагадування позивача. 26.07.2021 ОСОБА_1 прибув до місця здійснення підприємницької діяльності відповідача та з`ясував, що роботи по виконанню його замовлення навіть не були розпочаті. В той же день, з метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_1 вручив ФОП ОСОБА_3 під його особистий підпис претензію про порушення строків виконання робіт з пропозицією в строк до 07 серпня 2021 року виконати свої зобов`язання за договором підряду або повернути сплачені кошти за вказаним договором в розмірі 90000 грн., пеню, розраховану на момент повернення коштів та компенсувати моральні збитки в сумі 7000 грн. Проте, відповідач вимоги претензії проігнорував, відповіді не надав, а також так і не виконав своїх зобов`язань за договором підряду, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Також позивач зазначає, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань, безпідставне зволікання щодо виготовлення і передачі позивачу у власність меблів, фактичне ігнорування підрядником норм діючого законодавства та його протиправні дії призвели до втрати позивачем та членами його сім`ї душевної рівноваги та систематичних страждань, а також був порушений нормальний спосіб їх життя. З вини відповідача позивач зі своєю сім`єю були змушені більше ніж півроку очікувати доставку і установку меблів, не мали можливості продовжувати ремонт в квартирі, у зв`язку із чим не змогли здійснити переїзд до придбаної квартири та змушені захищати свої порушені права у судовому порядку.

Позивач вказує, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 20000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач заперечує факт отримання попередньої оплати за договором в розмірі 60000 грн., але визнає факт отримання 30000 грн. на придбання техніки згідно розписки, проте, представник вілдповідача зазначив, що вказана розписка немає жодного відношення до договору підряду № 12 від 15.04.2021.

Також, представник відповідача заперечував щодо стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту її заподіяння.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15 квітня 2021 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір підряду № 12 (а.с. 9-10).

Відповідно до п. 1 Договору підрядник бере на себе зобов`язання за завданням замовника згідно оригіналу-макету і заявці-специфікації виконати роботи по проектуванню та монтажу корпусних меблів з матеріалів замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказані роботи (замовлення). Заявка-специфікація та макет є невід`ємними частинами цього договору та підписуються обома сторонами.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що придбавши квартиру, він дізнався, що попередній власник вже замовила виготовлення меблів (обговорила специфікацію та узгодила матеріали і макет) у ФОП ОСОБА_3 . Саме з тієї причини позивач продовжив співпрацю з цим підрядником і уклав з ним договір по вже розробленій раніше специфікації та макету на виготовлення кухонних меблів та шафи-купе у квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п. 2.1. сума договору (замовлення) становить 88000 грн. та складається з попередньої оплати для придбання меблів, плати за проектування та плати за розкрій і монтаж меблів.

Відповідно до п. 2.2. замовник після підписання сторонами заявки-специфікації зобов`язується сплатити попередню оплату в розмірі 60000 грн. для придбання матеріалів. Сума попередньої оплати не повертається. Замовник, в разі розірвання цього договору має право отримати придбані для виконання замовлення матеріали, оплативши при цьому вже виконані підрядником роботи. Остаточний розрахунок здійснюється замовником у строки вказані у заявці-специфікації.

На виконання умов договору позивачем було здійснено попередню оплату послуг в розмірі 60000 грн. для придбання матеріалів, що підтверджується п. 2.2 договору, адже попередньо макет та специфікація меблів вже було узгоджено з попереднім власником квартири.

Також позивачем було сплачено відповідачу аванс в розмірі 30000 грн. на закупку побутової техніки для кухонного гарнітура, про що складено розписку на зворотньому боці договору підряду.

Згідно п. 3.1 строк виконання замовлення (монтажу меблів) по даному договору становить 45 робочих днів з дня здійснення замовником попереднього розрахунку.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в строк встановлений договором, 26 липня 2021 року він прибув до місця здійснення підприємницької діяльності відповідача та з`ясував, що роботи щодо виконання його замовлення навіть не були розпочаті.

В той же день, з метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_1 вручив ФОП ОСОБА_3 під його особистий підпис претензію про порушення строків виконання робіт з пропозицією в строк до 07 серпня 2021 року виконати свої зобов`язання за договором підряду або повернути сплачені кошти за вказаним договором в розмірі 90000 грн., пеню, розраховану на момент повернення коштів та компенсувати моральні збитки в сумі 7000 грн. (а.с. 12).

Відповіді на претензію позивач не отримав.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , відповідач прострочення виконання замовлення пояснював тим, що у нього захворіли працівники, а також проблемами у його сім`ї. Жодного разу відповідач не відмовлявся від виконання зобов`язання та не заперечував факту отримання ним попередньої оплати.

Також, позивач зазначив, що у нього маються записи телефонних розмов з відповідачем, де останній не заперечував отримання попередньої оплати і кожного разу обіцяв виконати замовлення.

Позивач не подав до суду в якості доказів записи телефонних розмов, оскільки вважав, що відповідач не заперечуватиме факту отримання коштів від нього згідно договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У відповідності до ч. 2 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як зазначено у ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ч. 4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Статею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду на виготовлення меблів, але, у встановлений строк відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості використовувати замовлені меблі у своїх потребах. Крім того, позивачем було сплачено попередню оплату послуг в розмірі 60000 грн. для придбання матеріалів, а також сплачено відповідачу аванс в розмірі 30000 грн. на закупку техніки.

Відповідачем, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень. Своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, відзив на позов не подав.

Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині розірвання Договору підряду № 12 від 15.04.2021 та стягнення на його користь 90000 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення пені за невиконання зобов`язання, суд зазначає наступне.

Частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Згідно договору підряду № 12 від 15 квітня 2021 року строк виконання замовлення 45 робочих днів, тобто до 22 червня 2021 року включно.

Відповідно до п. 2.1 сума договору (замовлення) становить 88000 грн. та складається з попередньої оплати для придбання меблів, плати за проектування та плати за розкрій і монтаж меблів.

Згідно п. 2.2 розмір попередньої оплати становить 60000 грн.

Таким чином, вартість робіт (послуг) за договором підряду становить 28000 грн.

З 23 червня 2021 року по 20 грудня 2021 року (дату по яку просить стягнути пеню позивач) минув 181 день, пеня за один день прострочення 840 грн. (28000 х 3% = 840 грн.). Таким чином розмір пені за прострочення виконання зобов`язання становить 152040 грн. (181 день х 840 грн. = 152040 грн.).

Відповідачем вказаного розрахунку не спростовано.

Проте, суд зазначає, що згідно частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17 (провадження №14-319цс19), положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи, що стягнення пені у розмірі 152040 грн., який майже удвічі перевищує розмір збитків (неповернуту суму авансу), не може вважатися таким, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства (стаття 3 Цивільного кодексу України), а тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені до розміру неповернутої суми авансу, тобто до 90000 грн.

Вирішуючи вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, характер та глибину пов`язаних з невиконанням договору підряду моральних страждань, і понесених з цим незручностей, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з ФОП ОСОБА_3 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 81, 83, 133, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про розірвання договору, повернення коштів, стягнення пені за невиконання зобов`язання та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Договір підряду № 12 від 15 квітня 2021 року по виконанню робіт по проектуванню та монтажу корпусних меблів, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник) - розірвати.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 60000 грн., які були сплачені в якості попередньої оплати за договором підряду № 12 від 15.04.2021 та 30000 грн., які були сплачені в якості авансу для придбання техніки, а всього 90000 грн. (дев`яносто тисяч грн.).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення надання послуг в розмірі 90000 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10000 грн. (десять тисяч грн.) у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави 2724 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 17.06.2022.

Суддя