Справа №: 398/2258/22
провадження №: 2/398/1501/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" серпня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Демченко І.М.,

за участю секретаря Карпушевої О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за ордером адвокат Ковальов Андрій Ігорович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за участі:

представника позивача ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про зміну розміру аліментів стягнутих заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2015 року по справі №398/321/15-ц із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити його у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2015 року по справі №398/321/15-ц з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2015 року та до повноліття дитини. Крім того, судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2021 року з позивача на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2021 року та до повноліття дитини. Позивач працює у ТОВ «Украгроком» на посаді водія автотранспортних засобів. Середньомісячний дохід позивача на місяць 5301,55грн., при цьому половину від вказаної суми позивач вимушений щомісячно сплачувати на користь стягувачок, після чого йому на життя залишається 2650,77грн.. Такий розподіл доходів і витрат очевидно порушує розумний баланс прав і інтересів стягувачів та платника аліментів, а також усталену судову практику щодо стягнення аліментів на двох дітей у загальному розмірі не більше 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) платника. Вважає, що викладені обставини дають підстави для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до розміру 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) платника щомісячно, що дозволить йому надавати достойну допомогу в утриманні дітей та забезпечувати власні потреби.

Ухвалою суду від 09.08.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

У судовому засідання представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_9 проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач та третя особа проживають разом. Їй це відомо від своєї доньки, оскільки позивач спілкується з донькою. Вона не працює, у зв`язку з чим позбавлена можливості в повному обсязі забезпечувати потреби дитини. У задоволенні позову просила відмовити.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши позицію відповідачки, дослідивши матеріали справи встановив обставини та відповідні правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2015 року з позивача у цій справі на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2015 року та до повноліття ОСОБА_8 (а.с.6-7).

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якої на підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2021 року з позивача у цій справі на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2021 року та до повноліття ОСОБА_10 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки ТОВ «Украгроком» №273 від 21.06.2022 року, ОСОБА_1 працює в ТОВ «Украгроком» з 13.06.2020 року водієм автотранспортних засобів та загальна сума доходу за період з 01.04.2022 року по 31.05.2022 рік за винятком утримань становить 10 603,10грн. (а.с. 10).

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із зазначених норм закону вбачається, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, а саме: є ще одна дитина, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання якої за судовим наказом від 16.06.2021 року стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ОСОБА_1 , пред`явивши вимогу про зменшення розміру стягуваних із нього на утримання ОСОБА_6 аліментів, єдиною по суті підставою для цього визначив факт народження у нього дитини від іншої жінки та необхідність їх утримання. Однак, самі по собі факти народження дитини не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються з батька на утримання дитини від першого шлюбу, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає й правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19. Зміна у зв`язку з такими обставинами матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на спроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі, унеможливлює таку сплату тощо. Ці обставини підлягають належному доказуванню.

Беручи до уваги наявні в справі докази, слід констатувати, що середній заробіток позивача ОСОБА_1 становить 5301,55 грн. на місяць, що підтверджується довідкою, особисто наданою позивачем до позову, отже середньомісячна сплата аліментів на утримання двох дітей, які стягуються на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , становить 2568,46 грн, тобто 1284,23 грн на кожну дитину.

Суд враховує, що кошти, які наразі спрямовуються позивачем на утримання дитини від першого шлюбу, не перевищують розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину) і батько дитини спроможний їх сплачувати.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 не подавав до суду заяву про скасування судового наказу від 16 червня 2021 року на підставі якого з позивача у цій справі на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2021 року та до повноліття ОСОБА_10 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , з зазначенням як підстави того, що на його утриманні вже перебуває неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з останнього вже стягнуто аліменти на її утримання. Посилання позивача, що після відрахувань з його заробітної плати аліментів на утримання дітей, йому залишається 2650,77грн., спростовується довідкою ТОВ «Украгроком», відповідно до якої дохід позивача після здійснення відрахувань за два місяці складає 10 603,10грн., тобто за один місяць це 5 301,55грн., що у свою чергу спростовує посилання позивача на отримання ним доходу після відрахувань на його утримання в розмірі 2650,77грн..

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що сімейне і матеріальне становище платника аліментів після ухвалення рішень про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 взагалі не змінювалося, а народження доньки ОСОБА_10 та стягнення на її утримання на користь третьої особи ОСОБА_3 аліментів не свідчить, що його матеріальне становище змінилося в такій мірі, що може мати наслідком зменшення стягуваних аліментів на утримання дитини від першого шлюбу. Позивач ОСОБА_1 не наводив по суті в заяві підстав, за наявності яких можуть реально виникнути умови для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, і не довів наявності таких підстав, зокрема, істотного погіршення свого матеріального становища.

Сама по собі обставина того, що позивач ОСОБА_1 має на утриманні ще одну дитину від іншої жінки, не може впливати на баланс рівності обов`язку батьків щодо дітей, а лише може бути стимулюючою обставиною для нього вживати заходів щодо збільшення власних доходів для забезпечення гармонійних умов розвитку всіх своїх двох неповнолітніх дітей.

При цьому, суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з стягненням з нього аліментів на утримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року справа №565/2071/19.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.

На підставі викладеного, враховуючи, що стягнення аліментів на утримання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, та приймаючи до уваги недоведеність позивачем погіршення матеріального стану, з огляду на відсутність будь-яких інших підстав для зміни розміру аліментів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст.2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст.192, 196 Сімейного Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за ордером адвокат Ковальов Андрій Ігорович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 29 серпня 2022 року.

Головуючий: Демченко І.М.