П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року

м. Чернівці

справа № 727/2239/21

провадження №22-ц/822/291/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретаря Конецької Д.Г.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковч Тарас Богдангович, на рішення Шевченківського районного суду м. Червінці від 20 грудня 2021 року, головуючий у першій інстанції Танасійчук Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», у березні 2021 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначало, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 17 вересня 2012 року без номеру.

Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 від 17 вересня 2012 року без номеру, Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», тарифів, що розміщені на офіційному сайті Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» www.privatbank.ua.

Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» відкрито ОСОБА_1 кредитний рахунок та надано картку.

ОСОБА_1 не виконано зобов`язання за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 від 17 вересня 2012 року без номеру з повернення кредиту в сумі 308296 грн. 98 коп., нарахованих відсотків в сумі 15933 грн. 68 коп., прострочених відсотків в сумі 51894 грн. 52 коп.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та ОСОБА_1 про надання банківських послуг від 17 вересня 2012 року без номеру в сумі 376125 грн. 18 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2021 року позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПприватБанк» задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПприватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2012 року без номеру в сумі 376125 грн. 18 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковч Т.Б., в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає про незаконне здійснення Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» 08 липня 2020 року списання з рахунку ОСОБА_1 коштів в сумі 308600 грн 82 коп. за операцією покупка (предавторизация: PBZ9DEEPNESSYACH) за обставин встановлення кредитного ліміту 0.

Важає, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» не надано докази отримання (зарахування на поточний рахунок ОСОБА_1 ) коштів в сумі 308600 грн 82 коп. у вигляді кредитного ліміту, наявність у ОСОБА_1 фінансових зобов`язань з повернення Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» коштів в сумі 308600 грн 82 коп.

Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» допущено бездіяльність з контролю фінансових платежів, призупинення завершення переказу з метою перевірки.

Вказує, що у квітні 2021 року дізналась про виникнення заборгованості.

Посилається на те, що колишній чоловік ОСОБА_2 шляхом обману заволодів банківською карткою ОСОБА_1 та мобільним номером телефону із фінансовим номером для перерахування останньому коштів за результатами праці.

31 січня 2022 року ОСОБА_1 було подано до Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області заяву повідомлення про кримінальне правопорушення за ознаками злочинів передбачених ст.ст. 185 та 190 КК України, відомості по якому було зобов`язано Чернівецьке районне управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області винести за ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2022 року до ЄРДР.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковч Т.Б., підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.526, ч.1 ст.530, ч.1 ст.1050, ч.1, 2 ст.1054 ЦК України та вважав доведеним обов`язок ОСОБА_1 сплатити Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 вересня 2012 року (без номеру) грошові кошти в сумі 376125 грн. 18 коп.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на вчинення Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту від 17 вересня 2012 року (без номеру), розрахунок заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 вересня 2012 року (без номеру), виписку за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 вересня 2012 року (без номеру).

Водночас, пославшись на правила, передбачені пунктами 14,12, 14.16 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пунктами 1.1.1.10, 1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», суд першої інстанції вважав недоведеними твердження ОСОБА_1 щодо зняття коштів невстановленою особою.

Мотивовано висновки суду першої інстанції тим, що саме на користувача картки ОСОБА_1 покладено обов`язок щодо схоронності її даних (стікера PayPass, ПІНа, сім-карти мобільного телефону, тощо), відсутні докази здійснення ОСОБА_1 заходів щодо блокування банківської картки в травні 2020 року.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 17 вересня 2012 року без номеру.

Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 від 17 вересня 2012 року без номеру, Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», тарифів, що розміщені на офіційному сайті Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» www.privatbank.ua.

За змістом заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» ОСОБА_1 просила надати послуги з оформлення платіжної картки кредитки «Універсальна».

Договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 вересня 2012 року визначено, що термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки.

Згідно із тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» ОСОБА_1 зобов`язана повернути кредит, сплачувати проценти у розмірі 3,0% на місяць.

Розмір обов`язкового щомісячного платежу становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості).

Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» надано ОСОБА_1 кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до жовтня 2019 року; кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії до серпня 2023 року; кредитну карту № НОМЕР_3 строком дії до січня 2024 року.

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 12 вересня 2016 року встановлено кредитний ліміт 0.

Згідно із випискою за договором 08 липня 2020 року відбулося списання з рахунку ОСОБА_1 коштів в сумі 308600 грн 82 коп. за операцією покупка предавторизация: PBZ9DEEPNESSYACH.

На підставі розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту від 17 вересня 2012 року (без номеру) ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 308296 грн. 98 коп., нарахованих відсотків в сумі 15933 грн. 68 коп., прострочених відсотків в сумі 51894 грн. 52 коп.

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 10 грудня 2021 року №194-ВБ за інформацією звернення ОСОБА_1 на гарячу лінію Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до банку із заявою про заблокування банківської картки 18 липня 2020 року.

Звернення ОСОБА_1 в травні 2020 року на гарячу лінію, втому числі щодо заблокування банківської картки не зафіксовано.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

На підставі частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору ж умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статей 1048-1052 ЦК України істотними умовами є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

На підставі ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вчинено заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 17 вересня 2012 року.

ОСОБА_1 своїм підписом у заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 17 вересня 2012 року погодила, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про надання банківських послуг, ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Таким чином судом першої інстанції встановлено, що договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про надання банківських послуг від 17 вересня 2012 року складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», Умов і правил надання банківських послуг, тарифів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд першої інстанції виходив з застосування до вказаних правовідносин правил частини першої статті 634 ЦК України.

За відсутності заперечення ОСОБА_1 запропоновані Умови та правила банківських послуг, надані Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» витяг з Умов та правила надання банківських послуг можна розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту від 17 вересня 2012 року (без номеру).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» ОСОБА_1 просила надати послуги з оформлення платіжної картки кредитки «Універсальна».

Відповідно до п.1, 2 розділу 3 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року №705, користувачі мають право використовувати електронні платіжні засоби для здійснення платіжних операцій відповідно до режимів рахунків, установлених нормативно-правовими актами Національного банку та умов договору з емітентом.

Залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням електронних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Дебетова платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу в межах залишку коштів, що обліковуються на його рахунку.

Дебетово-кредитна платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу в межах залишку коштів, що обліковуються на його рахунку, а якщо їх недостатньо або немає, то за рахунок наданого банком кредиту.

Кредитна платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Водночас наведена заява-анкета ОСОБА_1 не містить зазначення кредитного ліміту за платіжною карткою.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

У такому разі договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про надання банківських послуг від 17 вересня 2012 року встановлено обов`язок публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» надання ОСОБА_1 кредиту.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Отже, договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 вересня 2012 року визначено, що термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки.

Згідно із тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» ОСОБА_1 зобов`язана повернути кредит, сплачувати проценти у розмірі 3,0% на місяць.

Розмір обов`язкового щомісячного платежу становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості).

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

На підставі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки. Їх вид і строк дії визначений у заяві і в пам`ятці клієнта.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» надано ОСОБА_1 кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до жовтня 2019 року; кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії до серпня 2023 року; кредитну карту № НОМЕР_3 строком дії до січня 2024 року.

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 12 вересня 2016 року встановлено кредитний ліміт 0.

Згідно із випискою за договором 08 липня 2020 року відбулося списання з картки ОСОБА_1 № НОМЕР_3 коштів в сумі 308600 грн 82 коп. за операцією покупка предавторизация: PBZ9DEEPNESSYACH.

На підставі розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту від 17 вересня 2012 року (без номеру) ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 308296 грн. 98 коп., нарахованих відсотків в сумі 15933 грн. 68 коп., прострочених відсотків в сумі 51894 грн. 52 коп.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

У справі, яка переглядається, анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 17 вересня 2012 року без номеру не містить строку повернення кредиту (користування ним).

За вимогами частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підлягає захисту право Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» з виконання ОСОБА_1 зобов`язання з повернення отриманої суми кредиту.

Разом з тим не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , на які є посилання в апеляційній скарзі про безпідставне списання Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 308600 грн 82 коп. за операцією оплати (предавторизация: PBZ9DEEPNESSYACH) 8 липня 2020 року, відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» грошових коштів.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Пунктом 14.16 статті 14 цього Закону визначено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

Згідно із пунктом 1.1.2.10 Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» клієнт зобов`язаний вживати заходів по запобіганню втрати (крадіжки) карт, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну полосу, або їх незаконного використання.

Пунктом 1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» передбачено, що клієнт зобов`язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, стікера PayPass, ПІНа, сім-карти мобільного телефону або отримання відомостей про їх незаконне використання. При настанні вказаних подій необхідно звернутися у відділення банку або зателефонувати за вказаними номерами.

Відповідно до положень частини першої статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

На підставі частини першої, другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) , якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сама ОСОБА_1 під час розгляду судом першої інстанції та в апеляційній скарзі посилалася на те, що у травні 2020 року втрачено банківську картку № НОМЕР_3 .

Водночас ОСОБА_1 зазначала, що колишній чоловік ОСОБА_2 шляхом обману заволодів банківською карткою ОСОБА_1 та мобільним номером телефону із фінансовим номером для перерахування останньому коштів за результатами праці.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомила Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про втрату банківської картки № НОМЕР_3 18 липня 2020 року.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

У матеріалах справи відсутні докази здійснення ОСОБА_1 повідомлення Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про втрату банківської картки № НОМЕР_3 20 травня 2020 року.

Списання Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 308600 грн 82 коп. за операцією оплати (предавторизация: PBZ9DEEPNESSYACH) від 8 липня 2020 року свідчить про придбання товару в кредит.

Самі по собі обставини придбання товару в кредит за відсутності кредитного ліміту не дають підстав для висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 зазначених грошових коштів.

Отже, суд першої інстанції правильно вважав, що ОСОБА_1 несе відповідальності за здійснення платіжної операції в сумі 308600 грн 82 коп. з оплати (предавторизация: PBZ9DEEPNESSYACH) від 8 липня 2020 року.

Щодо судових витрат

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року надано ОСОБА_1 відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Ковч Т.Б., залишено без задоволення.

Отже, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір в сумі 8462 грн. 82 коп. (376125,18грн.*1,5%+50%).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на наведене рішення Шевченківського районного суду м. Червінці від 20 грудня 2021 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Шевченківського районного суду м. Червінці від 20 грудня 2021 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Ковч Тарас Богдангович, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Червінці від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 8462 грн. 82 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 5 липня 2022 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді А.І. Владичан

І.М. Литвинюк