Справа № 724/1501/22
Провадження № 2/724/476/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.

за участі сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Гіждівського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача Гіждівського Вадима Володимировича про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Хотинської міської ради, про скасування розпорядження, зобов`язання вичинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хотинського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Хотинської міської ради, про скасування розпорядження, зобов`язання вичинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

23.09.2022 року до суду надійшов від представника відповідача відзив на заяву про зміну предмету позову.

В обґрунтування якого представник відповідача вказує, що відповідно до п.1 розпорядження Хотинського міського голови № 156-Р «Про внесення змін до розпоряджень Хотинського міського голови» від 21.06.2022 року №№ 44-ОС, 45-ОС та від 07.07.2022 року №№ 47-ОС, 48-ОС внесено зміни до вказаних розпоряджень в частині зміни підстави звільнення «у зв`язку з ліквідацією закладу». З прийняттям розпорядження яким внесено зміни з`являються обставини з якими законом пов`язується неможливість судового розгляду справи. Тому звільнення позивача відбулося на законних підставах з дотриманням термінів попередження, відповідно до формулювання строків розрахунків при звільнені, що в своїй сукупності нівелює вимоги позивача про виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Таким чином відсутній предмет спору.

Враховуючи вище викладене представник відповідача просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предметом спору.

26.09.2022 року до суду від представника позивача надійшло заперечення на заяву про закриття провадження у справі

В обґрунтування якого зазначає, що розпорядження про звільнення позивача є ненормативним актом у відповідності до рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Таким чином Хотинський міський голова не мав будь-якого права вносити зміни в ненормативний акт його ж розпорядженням, а тому внесені зміни не породжують будь-яких правових наслідків. Посилання представника відповідача на розпорядження №156-ОС як на обставину якою закон пов`язує неможливість судового розгляду справи так як на підставу закриття провадження у справі є безпідставними.

Матеріальна правова вимога позивача про визнання її звільнення незаконним, зміна дати та підстави звільнення і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є обґрунтованою і незміною.

Враховуючи вище наведене представник позивача просить суд відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у справі.

Представник позивача Загарія О.Д. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволення заяви про закриття провадження у справі. Оскільки вважає, що існує спір про праву на даний час, так як розпорядження № 156-Р яким внесено зміни до розпоряджень зазначених представником відповідача не змінює дату звільнення та не вирішує спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача Гіждівський В.В. в судовому засіданні просив суд задовольнити заяву про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що спору про право немає.

Суд дослідивши матеріали справи, вивчивши клопотання представника відповідача, взявши до уваги думку учасників справи приходить до наступного.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Разом з тим, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, зазначено, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З матеріалів справи вбачається, що на час пред`явлення позову до суду і на час відкриття провадження у справі та в день проведення судового засідання предмет спору існує. Оскільки матеріальна правова вимога позивача про звільнення незаконним, зміна дати та підстави звільнення і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є незміною та підтримується представником позивача.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. 255, 260 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження відмовити.

Ухвала окремому оскаржень не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 12.10.2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ