Справа № 372/4315/21
Рішення

Іменем України

"03" жовтня 2022 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Токовенка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (адреса: м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12, ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у вигляді витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу у розмірі 128500, 00 грн. та судовий збір.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді різниці між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу та страховим відшкодуванням страховиком у розмірі 190024,82 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та судовий збір.

Мотивував заяву тим, що 03 квітня 2021 року о 11 год. 05 хв. по а/д Київ-Знам`янка відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 (Відповідач-2 по справі) та автомобілю «Volvo ХС-90» д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 (Позивачу по справі) на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області по справі № щ 368/339/21 від 21 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у Страховика (Відповідач-1 по справі) - ТДВ «Міжнародна СК», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202693825 (далі - Поліс). Про це свідчить витяг з бази даних МТСБУ про дійсність дії полісу на дату ДТП.

Згідно з Полісом № 202693825 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000,00 грн., а розмір франшизи - 1 500,00 грн., що підтверджується відповіддю МТСБУ на адвокатський запит від 01.11.2021 року.

Відповідно до ст.6 Закону про ОСЦПВВНТЗ страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі ОСЦПВВНТЗ та експлуатований особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована (п. 1.7 ст. 1 Закону).

Особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4 ст. 1 Закону).

Отже, в розумінні Закону про ОСЦПВВНТЗ ДТП від 03.04.2021 року за участю транспортних засобів Позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Відповідача-2) є страховим випадком та передбачає для Страховика (Відповідача-1) наслідки обумовлені ст. 22 Закону про ОСЦПВВНТЗ (відшкодування шкоди).

На виконання ст. 33, 35 Закону про ОСЦПВВНТЗ Позивач звернувся до ТДВ «Міжнародна СК» (Відповідача-1) з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та

28.10.2021 року направив поштовим відправленням з описом вкладення заяву про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. Таким чином, Позивачем подано весь необхідний пакет документів для отримання страхового відшкодування. Згідно з ст. 29 Закону про ОСЦПВВНТЗ, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону про ОСЦПВВНТЗ, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

З метою виявлення справедливого розміру матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності СОД ФОП ОСОБА_3 та уклав договір про проведення експертної оцінки.

На виконання укладеного договору про проведення експертної оцінки ФОП СОД ОСОБА_3 08.05.2021 р. було складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу №16/05/21, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ «Vоlvо ХС-90» д/н НОМЕР_4 становить 320 024,82 гри. з ПДВ, 275 157,35 гри. без урахування ПДВ, вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) з урахуванням ПДВ становить 186 915,94 грн., без урахування ПДВ становить 164 233,28 грн.

Отже, оскільки Позивач в заяві про виплату страхового відшкодування зазначив власні банківські реквізити на виплату страхового відшкодування, а розмір страхового відшкодування обмежується страховою сумою, то розмір страхового відшкодування, що має бути виплачений Відповідачем-1 (Страховиком) в межах ліміту його відповідальності становить 128 500,00 грн. ( 130 000,00 грн. - 1 500,00 грн.).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону про ОСЦПВВНТЗ Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодуванню (регламентної витати).

02.07.2021 року ТДВ "Міжнародна СК" втратило статус асоційованого члена МТСБУ, у зв`язку з чим втратило право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак припинення ТДВ "Міжнародна СК" членства в МТСБУ не звільняв останнього від виконання зобов`язань згідно з укладеними ними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Причиною виключення з МТСБУ стала двомісячна заборгованість Страховика по виплаті гарантійного внеску до Фонду МТСБ. У зв`язку з тим, що Відповідач-1 до сих пір з моменту отримання заяви по страхове відшкодування не здійснив виплату страхового відшкодування, є підстави вважати, що останній не здійснить в добровільному порядку виплату страхового відшкодування через, що й обумовлено звернення Позивача до суду.

Таким чином, з урахуванням викладеного, приймаючи до уваги зміст п.п. 9.1, 9.2, 9.4. ст.9, абзацу 1 п.12.1 ст.12, п.22.1 ст.22, ст. ЗО, п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що обмежують ліміт відповідальності страховика в межах страхової суми, враховуючи розмір оціненої шкоди відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу №16/05/21 від 08.05.2021 р. складеного ФОП СОД ОСОБА_3 , Позивач вважає, що виплаті на користь Позивача Відповідачем-1 підлягає страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності Страховика за вирахуванням франшизи у розмірі - 128 500,00 грн.

Решта коштів, що відповідають розміру завданої Позивачу матеріальної шкоди, підлягають стягненню з Відповідача-2, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що * джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті б Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Аналіз статті 1194 ЦК України дає підстави для висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Оскільки вартість матеріального збитку, що визначається автотоварознавчим дослідженням є результатом теоретичного розрахунку (оскільки застосовуються до вартості відновлювального ремонту математичні формули), а вартість відновлювального ремонту є сумою вартості робіт, фарбування та запасних частин, що є ринковими та об`єктивними на момент визначення збитку, то саме вартість відновлювального ремонту транспортного засобу є повною та необхідною для відновлення Позивачем свого пошкодженого автомобіля, а тому Позивач, як потерпіла особа має право на отримання компенсації вартості відновлювального ремонту на суму 320 024,82 грн. для подальшого відновлення власного транспортного засобу.

З огляду на те, що вина Відповідача-2 у завдані збитків (майнової шкоди) Позивачу встановлена маючою преюдиційне значення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2021 року по справі №368/339/21, враховуючи, що ліміт відповідальності страховика становить 130 000,00 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volvo ХС-90» д.н.з. НОМЕР_4 , тобто кошти, які необхідні для відновлення порушеного права - 320 024,82 грн., то Позивачу з боку Відповідача-2 підлягає виплата різниці між вартістю відновлювального ремонту (320 024,82 грн.) та страховим відшкодуванням (що має бути сплачений .Відповідачем-1) (128 500,00 грн.), що становить 191 524,82 грн.

Позивач наполягає на стягнені з Відповідача-2 5 000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, враховуючи наступне.

За cт. 23, cт. 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна.

В результаті протиправних дій Відповідача-2 було спричинення пошкодження майна Позивача, що безумовно вплинуло на якість його повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що Позивач був вимушений витрачати час на пошук експертної організації, звертатись до СТО та страхової компанії, звертатись за допомогою до юристів і т.д. Ситуацію ускладнює той факт, що більше 8 місяців порушене право Позивача навіть частково не відновлено.

Тому позивач вважає, що 5000 грн. - це адекватний грошовий еквівалент понесених душевних страждань та втрат немайнового характеру.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 пояснила, що позов підтримує з підстав, вказаних в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Токовенко С.А. позов не визнали, дали пояснення і подали відзив на позов у яких зазначили, що в обґрунтування розміру цивільного позову Позивач надав Звіт №16/05/21 від 08.05.2021 року про оцінку матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу, в якому оцінювачу було поставлено завдання - проведення Звіту - визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Volvo ХС-90» д.н.з. НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 в наслідок його пошкодження. Відповідно до цього звіту встановлено, що величина матеріального збитку, завданого власнику пошкодженням КТЗ, з врахуванням обмежень та допусків в межах яких відбулась оцінка, складає: 186915(сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 94 коп. ( з ПДВ 20% на замінну складові та матеріали) та 164233 грн. 28 коп. (без ПДВ).

Оскільки, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) я згоден, що повинен виплатити Позивачу зазначену різницю між величиною матеріального збитку, завданого власнику пошкодженням КТЗ та розміром страхової виплати, : тобто 186915, 94 грн. - 130000 грн.(128500 грн. + 1500 грн.(франшиза сплачена Позивачу) = 56915,94 грн.

Однак, з вимогою Позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 191524,82 грн, яку Позивач вирахував на підставі вказаних у згаданому вище Звіті №16/05/21 від 08.05.2021 року вартості відновлювального ремонту даного автомобіля Позивача 320024,82 грн. та ринкової його вартості 438964,96 грн., не згоден і вважає, що звіт № №16/05/21 від 08.05.2021 року про оцінку матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу, оформлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 є суперечливим, сумнівним, неоднозначним та необ`єктивним.

Використавши дані зі Звіту, а саме вартість відновлювального ремонту даного автомобіля Позивача 320024,82 грн. та ринкову його вартості 438964,96 грн., можна легко визначити (320024,82 х 100 % / 438964,96 = 72,90%) що відновлювальному ремонту підлягає майже 73% автомобіля «Volvo ХС-90» д.н.з. НОМЕР_4 . Позивач у своїй позовній заяві навіть не вказав і не конкретизував, яких саме механічних пошкоджень зазнав його автомобіль. Заявлена ним сума на відновлювальний ремонт автомобіля 320024,82 грн. не відповідає дійсності, а отже не є фактичним розміром шкоди у розумінні вимоги ст.,1194 ЦК України. Доказом цього є надані оцінщиком фото пошкоджень автомобіля «Volvo ХС- 90» д.н.з. НОМЕР_4 , ідентифікаційний помер (VIN) НОМЕР_5 , за яким навіть візуально це видно. Є питання і до того, що ДТП мало місце 03.04.2021р., а огляд транспортного засобу «Volvo ХС-90» д.н.з. НОМЕР_4 проводився тільки 28.04.2021р., а звіт оформлявся 08.05.2021р. При цьому Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів того, де автомобіль «Volvo ХС-90» д.н.з. НОМЕР_4 знаходився 25 календарних днів і в кого перебував. Тому, не відомо чи цей автомобіль не міг отримати за вказаний період часу інші пошкодження з незалежних від відповідача обставин.

Отже, як випливає з матеріалів даної справи, фактично огляд автомобіля проводився через 25 календарних дня після ДТП, що в свою чергу впливає як на вартість відновлювального ремонту, так і на вартість оригінальних запасних частин, оскільки вартість останніх напряму залежать від курсу іноземної валюти, в даному випадку від курсу Євро. Оцінювач зазначив, що станом на 24.05.2021р., тобто на дату огляду, 1 EUR становив 33,5577UAH. Однак, насправді оцінювач зазначив неправильний курс валюти, оскільки станом на 03.04.2021р. згідно курсу НБУ- офіційний курс гривні відносно Євро становив: 1 EUR = 32,7003 UAH, У Звіті на першій сторінці у 8-му рядку вказано, що датою оцінки авто є дата проведення огляду КТЗ - 28.04.2021 року. Однак, тоді не зрозуміло як може бути використана для підрахунків збитків ремонтна калькуляція з інтернету датована 08.05.2021 року. Фактично, матеріли про визначення матеріального збитку зібрані на різні дати оцінки, але ж є очевидним, що такі матеріали потрібно було збирати на дату ДТП, тобто станом на 03.04.2021р., тобто на 25 календарних днів швидше.

Таким чином, при оформленні звіту № 75/12/15 від 07.12.2015р. про оцінку вартості матеріального збитку - оцінювачем не дотримано і порушено «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджених спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р.( із змінами і доповненнями, тому даний звіт є сумнівним та необ`єктивним, а тому його слід оцінити критично. Оцінювач ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем і не має статусу чи кваліфікації судового експерта.

Отже, в обґрунтування своїх позовних вимог Позивач надав єдиний доказ це - Звіт №16/05/21 від 08.05.2021 року про оцінку матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу.

Але, враховуючи вищезазначені недоліки та сумніви, вважаю, що даний Звіт №16/05/21 від 08.05.2021 року про оцінку матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу не є належним та допустимим доказом у справі, який може встановити дійсні обставини справи. Позивач, у встановленому законом порядку, не надав доказів, що деталі, зазначені у калькуляції, насправді придбані з метою відновлювального ремонту автомобіля «Volvo ХС-90» д.н.з. КА8425ВТвнаслідок ДТП та мають причинно-наслідковий зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 03.04.2021 року на авто дорозі Київ - Знам`янка. Також пояснили , що автомобіль був в аварії раніш без вказання доказів цієї обставини. Також пояснили, що моральну шкоду повинна відшкодувати страхова компанія.

Представник відповідача ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» в судове засідання не з`явився, відзив не подано і розгляд справи проведено у її відсутність.

Судом встановлено, що 03 квітня 2021 року о 11 год. 05 хв. по а/д Київ-Знам`янка відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 (Відповідач-2 по справі) та автомобілю «Volvo ХС-90» д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 (Позивачу по справі) на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області по справі № щ 368/339/21 від 21 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у Страховика (Відповідач-1 по справі) - ТДВ «Міжнародна СК», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202693825 (далі - Поліс). Про це свідчить витяг з бази даних МТСБУ про дійсність дії полісу на дату ДТП.

Згідно з Полісом № 202693825 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000,00 грн., а розмір франшизи - 1 500,00 грн., що підтверджується відповіддю МТСБУ на адвокатський запит від 01.11.2021 року.

Відповідно до ст. 6 Закону про ОСЦПВВНТЗ страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі ОСЦПВВНТЗ та експлуатований особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована (п. 1.7 ст. 1 Закону).

Особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4 ст. 1 Закону).

Отже, в розумінні Закону про ОСЦПВВНТЗ ДТП від 03.04.2021 року за участю транспортних засобів Позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Відповідача-2) є страховим випадком та передбачає для Страховика (Відповідача-1) наслідки обумовлені ст. 22 Закону про ОСЦПВВНТЗ (відшкодування шкоди).

На виконання ст. 33, 35 Закону про ОСЦПВВНТЗ Позивач звернувся до ТДВ «Міжнародна СК» (Відповідача-1) з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та

28.10.2021 року направив поштовим відправленням з описом вкладення заяву про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. Таким чином, Позивачем подано весь необхідний пакет документів для отримання страхового відшкодування. Згідно з ст. 29 Закону про ОСЦПВВНТЗ, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону про ОСЦПВВНТЗ, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

З метою виявлення розміру матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності СОД ФОП ОСОБА_3 та уклав договір про проведення експертної оцінки.

На виконання укладеного договору про проведення експертної оцінки ФОП СОД ОСОБА_3 08.05.2021 р. було складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу №16/05/21, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ «Vоlvо ХС-90» д/н НОМЕР_4 становить 320 024,82 гри. з ПДВ, 275 157,35 гри. без урахування ПДВ, вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) з урахуванням ПДВ становить 186 915,94 грн., без урахування ПДВ становить 164 233,28 грн.

Отже, оскільки Позивач в заяві про виплату страхового відшкодування зазначив власні банківські реквізити на виплату страхового відшкодування, а розмір страхового відшкодування обмежується страховою сумою, то розмір страхового відшкодування, що має бути виплачений Відповідачем-1 (Страховиком) в межах ліміту його відповідальності становить 128 500,00 грн. ( 130 000,00 грн. - 1 500,00 грн.).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону про ОСЦПВВНТЗ Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодуванню (регламентної витати).

02.07.2021 року ТДВ "Міжнародна СК" втратило статус асоційованого члена МТСБУ, у зв`язку з чим втратило право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак припинення ТДВ "Міжнародна СК" членства в МТСБУ не звільняв останнього від виконання зобов`язань згідно з укладеними ними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Причиною виключення з МТСБУ стала двомісячна заборгованість Страховика по виплаті гарантійного внеску до Фонду МТСБ. У зв`язку з тим, що Відповідач-1 до сих пір з моменту отримання заяви по страхове відшкодування не здійснив виплату страхового відшкодування, є підстави вважати, що останній не здійснить в добровільному порядку виплату страхового відшкодування через, що й обумовлено звернення Позивача до суду.

Таким чином, з урахуванням викладеного, приймаючи до уваги зміст п.п. 9.1, 9.2, 9.4. ст.9, абзацу 1 п.12.1 ст.12, п.22.1 ст.22, ст. З0, п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що обмежують ліміт відповідальності страховика в межах страхової суми, враховуючи розмір оціненої шкоди відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу №16/05/21 від 08.05.2021 р. складеного ФОП СОД ОСОБА_3 , виплаті на користь позивача Відповідачем-1 підлягає страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності Страховика за вирахуванням франшизи у розмірі - 128 500,00 грн.

Решта коштів, що відповідають розміру завданої Позивачу матеріальної шкоди, підлягають стягненню з Відповідача-2, а саме 191524,82 грн. , що є різниця між вартістю відновлювального ремонту 3200243,82 грн. та страховим відшкодуванням 128500 грн. , що має бути відшкодовано страховиком враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що * джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров 'ю, майну третьої особи.

Аналіз статті 1194 ЦК України дає підстави для висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічна правова позиція встановлена Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №753/286/16 від 11 квітня 2019 року., відповідно до якої з особи, винної у завдані збитків було стягнуто різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу згідно Звіту про оцінку та страховою сумою, передбаченою Договором страхування.

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року за №753/4696/16-ц повністю підтверджує зазначену позицію та доповнює її наступним:

Посилання судів попередніх інстанцій, як на підставу відмови у стягненні шкоди з ОСОБА2 , на те, що витрати стягуються судом лише після проведення ремонтних робіт автомобіля та доведеності їх сплати є помилковими, не ґрунтуються на законі і не відповідають обставинам цієї справи. Позивачем заявлено вимоги, зокрема до ОСОБА 2 , про відшкодування заподіяної ним ОСрБА_1 шкоди (збитків) до яких законом віднесено також і витрати, які особа як вже зробила так і мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Позивачем надано докази на підтвердження завданих йому реальних збитків (вартості відновлювального ремонту) у розмірі 90 477,94 грн., а відповідачами не спростовано заявлений позивачем розмір шкоди будь-якими іншими належними доказами.

Такі ж правові позиції викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року по справі № 761/41395/16-ц, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 522/1251/15-ц від 18 лютого 2020 року, у Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, у Постанові Верховного Суду від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, у Постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 та інших.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно- правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 31 жовтня 2019 року по справі № 522/1597/15-ц дійшов наступного висновку:

Визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки (виконавець - оцінювач транспортних засобів) або автотоварознавчого дослідження (виконавець - судовий автотоварознавець) відповідає вимогам ст. 7 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», в якій сказано, що проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках.

В Звіті перераховані всі пошкодження, які були зафіксовані на автомобілі Позивача та всі вони відносяться до пошкоджень, отриманих в результаті ДТП від дій Відповідача-2. Відповідач-2 лише припускає про можливі інші пошкоджені деталі, які не відносяться до ДТП від 03.04.2021 року, однак не зазначає їх, не перераховує та не надає відповідні докази.

Заперечення щодо курсу валют також є безпідставними, адже автомобіль Позивач свій не ремонтував в день ДТП, а компенсація збитків має бути такою щоб Позивач міг відновити своє порушене право, саме тому й оцінка збитків проводиться на дату огляду оцінювачем.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За cт. 23, cт. 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна.

В результаті протиправних дій Відповідача-2 було спричинення пошкодження майна Позивача, що безумовно вплинуло на якість його повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що Позивач був вимушений витрачати час на пошук експертної організації, звертатись до СТО та страхової компанії, звертатись за допомогою до юристів і т.д. Ситуацію ускладнює той факт, що більше 8 місяців порушене право Позивача навіть частково не відновлено.

Згідно з ч.1 cт. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до cт. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості ідеалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 4 cт. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5000 грн. - це адекватний грошовий еквівалент понесених душевних страждань та втрат немайнового характеру позивачем і вказану суму зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 .Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Вказаним Законом не передбачено відшкодування моральної шкоди страховиком яка спричинена душевними стражданнями яких зазнала фізична особа у зв`язку з пошкодженням її майна.

Позов задоволити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (адреса: м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12, ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у вигляді витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу у розмірі 128500, 00 грн. та 1285 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді різниці між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу та страховим відшкодуванням страховиком у розмірі 190024,82 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та 1950,25 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. cт. 23, cт. 1167, 1192 ЦК України п.п. 9.1, 9.2, 9.4. ст.9, абзацу 1 п.12.1 ст.12, п.22.1 ст.22, ст. З0, п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (адреса: м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12, ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у вигляді витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу у розмірі 128500, 00 грн. та 1285 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді різниці між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу та страховим відшкодуванням страховиком у розмірі 190024,82 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та 1950,25 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 13.10.2022 року.

Суддя В.І. Кириченко