Справа № 462/2741/22
УХВАЛА

17 червня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про перерахунок заборгованості за теплопостачання та зобов`язання нарахування плати з урахуванням пільг, як члену сім`ї загиблого учасника бойових дій,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь недораховану суму пільг за послуги центрального опалення у розмірі 5487,65 грн за період 01 січня 2019 року по 31 грудня 2021 рік.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку про направлення справи за виключною підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.16 ст.28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Вимоги ЦПК щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Відповідно до висновку про застосування норми права щодо визначення підсудності позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення або перерахунок заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо нерухомого майна, поширюються процесуальні норми щодо виключної підсудності справ.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення недорахованої суми пільг за послуги центрального опалення, які надавались споживачу за адресою, місцезнаходження нерухомого майна: АДРЕСА_1 , тому з огляду на встановлені ст. 30 ЦПК України правила виключної підсудності, ця справа не підсудна Залізничному районному суду м. Львова.

Згідно ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, справа підлягає направленню за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Львова за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 187, 353-354 ЦПК України,

постановив:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про перерахунок заборгованості за теплопостачання та зобов`язання нарахування плати з урахуванням пільг, як члену сім`ї загиблого учасника бойових дій, передати на розгляд за підсудністю доШевченківського районного суду м. Львова (79000, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 12).

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: